71 



rajzókat szalagos chlorophylltesttel. Nyilvánvaló, hogy ez esetben a chloro- 

 phor — talán a tenyésztés által létrejött — alakváltozásáról lehet csak szó, 

 nem pedig egy másik fajról, mely időközben elszaporodott és melynek 

 állandó bélyege a chlorophor szalagos alakban való kifejlődése, mi már 

 azért sem igen tehető fel, mert e jelenséget a Chlamydomonadineák legtöbb- 

 jéről ismerem. 



Beteges jelenségnek sem tarthatom a chlorophor ezen elváltozását, 

 mert az egyének élénken mozogjak s virágzó szaporodásnak indultak. 



A chlorophor elváltozása igen gyakran még tovább is halad, a szala- 

 gok is feldarabolódnak, s ily módon számos apró lemezke keletkezik, melyek 

 mivel eredetileg egy szalag feloszlott részei, fekvésükben még mindig mu- 

 tatnak bizonyos szabályszerűséget. Ily módon magyarázhatom a chlorophor 

 kiképződésének amaz állapotát, melyet gyakran láttam nemcsak a C. ob- 

 tusá-n és C. muUißlis-en (III. Táb. 3., 16., 17. ábra), hanem a Chlorogo- 

 niiim és Chlamydomonas nem különböző fajain is. 



Ezen jelenség sem áll elszigetelve a tudományban. Mint ismeretes 

 több, legújabban szintén a növényekhez sorolt Euglena-íéle, így neveze- 

 tesen az Euglena viridis Eheb., különösen pedig az Euglena deses St. 

 mutat igen gyakran hasonló lemezes képleteket, s Entz Géza, ki ugyanezen 

 jelenséget az Eutreptia viridis-en is észlelte, határozottan ki is mondja, 

 hogy a szóban forgó «zöld testecskék az eredetileg összefüggő chlorophyll- 

 rétegnek egyes darabokra való szétszakadozása útján képződtek».^ 



Ezt azonban már hajlandó vagyok nem normális állapotnak, hanem 

 egyenesen pathologiai elváltozásnak tartani. Teszem ezt pedig, mert ilyen 

 rajzókat csak hosszabb ideig tartó kultúrákban észleltem, melyekben ter- 

 mészetesen normális életviszonyok már nem voltak, másrészt pedig ilj^en 

 .egyének már kissé beteges színben is tűntek fel s nem mutattak élénk moz- 

 gást; hasonlóképen nem láttam őket szaporodásban sem. 



A mondottakból egyelőre csak azon következtetést vonom le, hogy a 

 Carteriák (s a többi Ghlamydornonadineáh-é is) chlorophorja 

 nem változatlan szerv, alakulása, kifejlődése nem állandó, hanem az élet- 

 viszonyoktól függő bizonyos átváltozásoknak van alávetve, így tehát nem 

 alkalmas, hogy alakját rendszertani bélyegnek felhasználhassuk. 



A chlorophorral szoros kapcsolatban áll a sejtek más alkatrésze, 

 nevezetesen a pyrenoid. 



A pyrenoid fekvése tekintetében különbség van a Dn.L leírta C. ob- 

 tusa s az általam látott alak közt. Dill^ diagnózisa kiemeli, hogy «a 

 pyrenoid falnál fekvő a sejtmag előtt» s képe a pyrenoidot a sejt közepén 



^ Entz G, A Tordai és Szamosfalvi sóstavak ostorosai (Természetrajzi Füzetek 

 VII. köt. 1883. 102. 1.) 



2 DiLL. Op. cit. 3.53. 1. 



