189 



ismeretlenek voltak, -»^ eleinte nem tudtam megállapodni, hogy a két faj 

 közöl tulajdonképen melyikkel van itt dolgunk. További kutatásaim alapján 

 azonban végre mégis arra a minden kétséget kizáró eredményre jutottam, 

 hogy a kártevő tényleg a Steganoptycha ahiegana, és hogy e szerint ha- 

 zánkban a jegenyefenyönek egy eddig ismeretlen, új rovarellensége 

 lépett fel. 



A kis pillék a szabadban április 20. után kezdtek kikelni. Áprihs 

 27-én, midőn ismét a helyszínére siettem, már nagy mennyiségben röpköd- 

 tek ott mindenfelé, így tartott ez aztán egész május közepéig. 



A pillék megjelenési ideje is a mellett tanúskodott, hogy valóban a 

 Steganoptycha ahiegana, fajhoz tartoznak, mert erről már Hekkich-Schäffer 

 Zeller, Heinemann és mások közölték, hogy április végén és májusban 

 szokott repülni, holott a Grapholitha proximana repülési ideje későbbre, 

 t. i. június és júliusra esik. 



A Steganoptycha ahiegana, melyet legelőször 1842-ben Duponchel 

 írt le, eddig csak Ausztriából, Német- és Olaszországból volt ismeretes,** 

 de még soha sem tapasztalták, hogy valahol kártékony mennyiségben lépett 

 volna fel. Tömeges megjelenése a Karszt erdőségeiben ennélfogva nemcsak a 

 hazai fauna, hanem az erdőgazdaság szempontjából is egyaránt érdekes és 

 fontos volt. Azért tüzetes tanulmányozás tárgyává tettem e pillének eddig 

 ismeretlen életmódját, fejlődési viszonyait, valamint kártételeit s az ellene 

 alkalmazható védekezésmódokat. 



Ebbeli tanulmányaimat az 1894-ik évben Növi községnek fennebb 

 említett erdejében végeztem. De még ugyanez év második felében alkalmam 

 nyílt ugyanezen rovarfaj tömeges fellépéséről az országnak egy más vidé- 

 kén is meggyőződni. Ugyanis Krassó-Szörény vármegyében a szab. osztrák- 

 magyar államvasút-társaság oraviczai és stájerlaki erdőségeiben 1894 nyarán 

 szintén azt vették észre, hogy a jegenyefenyök tűlevelei tömegesen meg- 

 vörösödnek, elszáradnak s aztán lehullanak. E beteges tünemények, me- 

 lyeket eleinte szintén csak a fagynak tulajdonítottak, itt már azért is aggo- 

 dalmat keltettek, mert a megtámadott oraviczai erdőkben fekszik Marilla 

 klimatikus gyógyhely és fürdő, ennek fennállása pedig szorosan összefügg 

 a körülötte fekvő fenyvesek épségével. Wachtl Frigyes, a bécsi gazdasági 

 főiskolán az erdészeti rovartan tanára, a ki a megtámadott erdőket 1894 

 július közepén meglátogatta, oda nyilatkozott, hogy a kártevő itt a Gra- 

 pholitha proximana volt. 



* Csak Mann (Wiener Entomolog. Zeitung. 1885. p. 46) írt róla annyit : «Raupe 

 wohl auf Abies pectinata und Juniperusn. 



** H. Frey (Die Lepidopteren der Schweiz. 1880. p. 327.) szerint a Svájczban 

 szintén előfordul, a mit magam is több mint valószinűnek tartok. De minthogy Frey 

 a pillét állítólag augusztus elején észlelte, az semmi esetre sem tartozhatott ehhez a 

 fajhoz, mely csak április és májusban szokott repülni. 



13 



Természetrajzi Füzetek. XIX. köt. 



