202 



.erdőrészbe és ott tartottak valami 60 holdnyi területen egész deczember 

 16-ig, vagyis 25 napig. A sertések azonban hiába túrták az almot; a benne 

 nyugvó bábok, a melyek kicsinységük miatt talán nem is akadtak meg 

 fogaik között, úgy látszik nem sok táplálékot nyújtottak nekik, mert a ser- 

 tések annyira megsoványodtak, hogy tulajdonosaik nem akarták őket tovább 

 az erdőben hagyni. 



A kísérlet ugyanott még 1895 tavaszán is megismételtetett. Minthogy 

 a nagy hó miatt korábban nem lehetett, április 16-án a Marilla-erdőrésznek 

 mintegy 120 holdjára 26 darab, a «Pojana Juli» erdörésznek pedig körül- 

 belől 210 holdjára 42 darab sertést tereltek és ott tartottak május 5-ig, a 

 mikor a pillék már javában röpködtek mindenfelé. Sajnosán kellett konsta- 

 tálni, hogy a sertések behajtásának semmi észrevehető eredménye nem 

 volt, mert a pillék sertésektől feltúrt területeken is csak oly tömegesen je- 

 lentek meg, mint azokon, a melyeken semmi sertés sem járt. 



Ez oknál fogva az 1895-ik év tavaszán a pillék repülési időszakában 

 egy más irtásmóddal tétettem kísérletet, t. i. éjjeli cseltüzek gyújtásával. 

 Az első cseltüzet április 23-án este gyújtották meg az oraviczai erdőkben a 

 «Pojana Juliw-n s azt esteli 8 órától hajnali 3 óráig fentartották. A tűz mellé 

 két kátránynyal bevont deszkafal volt felállítva oly czélból, hogy a tűzhöz 

 repülő pillék egy része a deszkafalakra ragadjon és ott majd könnyebben 

 számbavehető legyen. De a magasan lobogó lánggal égő tűzhöz az egész idő 

 alatt egyetlen egy Steganoptycha abiegana sem repült, a mint arról Hed- 

 BAWNY JÓZSEF oraviczai erdész, a ki a kisérletet vezette, este 8 és 10 órakor, 

 éjfélkor és hajnali ^/23 órakor személyesen meggyőződött. A kátrányos 

 .deszkafalakra sem tapadt belőle egyetlen egy példány sem, ámbár a kör- 

 nyező jegenyefenyők ágai nagy mértékben tele voltak velők. A további kí- 

 sérletek is, melyeket még eseltüzekkel úgy az oraviczai, mint a stájerlaki 

 erdőkben tettek, szintén teljesen negativ eredménynyel jártak. 



Steganoptycháinknak ez a közönyös viselkedése a világító eseltüzekkel 

 szemben egészen meglepő dolog volt; mert köztudomású, hogy az éjjeli 

 pillék és molyok legnagyobb része különös előszeretettel szokott éjjel a vi- 

 lágossághoz repülni. A Steganoptycha ahiegana tehát nemcsak abban egye- 

 zik meg a nappali pillangókkal, hogy fényes nappal szokott röpködni, mint 

 ez utóbbiak, hanem abban is, hogy az éjjeli világosság a legcsekélyebb vonzó 

 «rővel sem bir reá nézve. 



Minthogy ekként kiderült, hogy e rovar ellen sem sertések behajtásá- 

 val, sem cseltüzek gyújtásával boldogulni nem lehet, kísérleteket indítottam 

 meg oly irányban, hogy vájjon nem lehetne-e valami módon legalább egyes 

 fákat vagy fiatal ültet^^ényeket kártételeitől megóvni. E czélra legalkalma- 

 sabbnak mutatkozott a permetezés bizonyos olcsó, de biztos rovarirtó sze- 

 rekkel, még pedig abban az időszakban, a mikor a hernyók megjelennek és 

 kártételeiket megkezdik, azaz : június elején. 



