erdőkben, erdőszéleken stb. tartózkodik tömegesen, arra kell törekedni, 

 hogy az erdő lehetőleg teljesen és jól záródott legyen.'*' 



Természetes ellenségek. 



Az időjárás viszontagságai úgy látszik nem sok kárt tesznek e rovar- 

 fajban, legyen az akár pete vagy hernyó, akár báb vagy pille stádiumában. 

 A téli fagy nem öli meg az erdei alomban telelő bábokat ; a hernyók szintén 

 jól meg vannak védve a tűlevelek belsejében. A gyenge testalkatú pillék 

 sem szenvednek sokat az időjárástól. 



Egy ízben, 1895 május 18-án, tehát épen a pillék repülési időszaká- 

 ban, a midőn az oraviczai erdőkben vizsgálódtam, a pár nap óta hideg 

 szeles idő esőre fordult, sőt dél tájban az erdőkben meglehetősen erős jég- 

 eső is hullott. Mindamellett másnap, a mikor az idő ismét kiderült és meg- 

 enyhült, a pillék ép oly tömegesen szállingóztak a napfényben, mint az- 

 előtt ; és sehol sem lehetett valami nyomára akadni, hogy akár a hideg eső, 

 akár a fagyos jégeső csak egy pillét is elpusztított volna. 



Nagy figyelemmel kutattam e rovarfaj állati ellenségei után, de hasz- 

 talanul. Az oraviczai és stájerlaki erdőtisztek csak annyit tapasztaltak, 

 hogy július végén, tehát akkor, a mikor a hernyók bebábozódás végett a 

 földre szoktak ereszkedni, a megtámadott fenyvesekben sok pinty és ken- 

 derike jelent meg és nem fönn a fákon, hanem a földön tartózkodott. Való- 

 színű, hogy ezek a madarak a földre ereszkedett hernyókat pusztították. 



Az élősdi rovarok közöl, melyek a kártékony rovarok elpusztításában 



* Fogaras vármegye közigazgatási erdészeti bizottsága a zernesti jegenyefenyőkön' 

 észlelt rovarkár ellen 1895 augusztus 6-án többféle intézkedést rendelt el. Ezek az 

 intézkedések, melyeket Hajdú János vármegyei erdőtiszt fennebb idézett ezikkében 

 (Erdészeti Lapok 1895. évf. decz. füz.) is ismertetett, és melyeket az erdőbirtokosnak 

 haladéktalanul végre kellett volna hajtani, a következők voltak : nyiladékvágás a meg- 

 támadott és meg nem támadott erdőrészek között, fogó árkok ásása, kátránygyűrük 

 alkalmazása, a fogó árkokban és kátránygyűrűkön összegyűlt hernyók megsemmisí- 

 tése, a leginkább megtámadott erdőrészekben az elnyomott fák kivágása s gallyaiknak 

 a földön heverő gizgazzal együtt való elégetése füstgerjesztés végett, valamint az illető 

 erdőből az összes száraz fa kihordása. Ha mindezeket az intézkedéseket a kártevő 

 rovarfajnak fennebb vázolt életmódjával és fejlődési viszonyaival összevetjük, azonnal 

 be fogjuk látni, hogy azoknak semmiféle hasznuk és sikerük nem lehetett. (Legfeljebb 

 a füstgerjesztéssel lehetne talán valamit a hernyók ellen tenni, de természetesen csak 

 június és júliusban, nem pedig augusztusban.) Ez oknál fogva Krajcsovits Béla 

 brassói kir. erdőfelügyelő e czéltalan intézkedéseknek részben már megkezdett és fo- 

 lyamatban levő végrehajtását augusztus 28-án javaslatomra nyomban beszüntette. 



A tanulság ebből is csak az, hogy a kártékony rovarok ellen való okszerű vé- 

 dekezésnek legelső és elengedhetetlen alapfeltételét mindig magának a kártékony 

 rovarnak és életviszonyainak alapos ismerete képezi. 



