218 



Ezt a Bupleurum-ot Sadler a Flora Comitatus Pestiensis I. köteté- 

 nek (1825) 204. 1. B. affine-nek nevezi s egyik sajátságát «pedunculis 

 -umbelliferis (ramulis) brevissimis, erecto-strictis » , ramo aclpressis-szel 

 jelöli. A B. affine Európa délkeleti részének jellemző növénye, fajbeli 

 önállóságához a legkisebb kétség sem férhet. Faji nevét SADLER-töl kapta, 

 régibb fajneve nincs, azért gyakran 



B. affine Sadl. FI. com. Pest. I. p. 204 módon idézik. Ez lenne mint 

 typusnak kifogástalan elnevezése. 



Egyik bökkenője ennek az elnevezésnek mégis az, hogy Sadler a 

 növényét másnak is megküldötte és a Eeichenbach Iconographiájában, a 

 11. köt. (1824) 56. 1. és 294. képen, mint Bupl. Gerardi Jacq. a) hrevi- 

 radiatum Echb. fajta, Sadler megnevezésénél egy esztendővel előbb meg- 

 neveződött. Itt tehát a varietas prioritása a speciesnek szabályszerű meg- 

 nevezésével harczra kel s Wettstein* a «B. breviradiatum (Rc}ib.)'\Y'ETTST» . 

 jelzést a B. affine-nek valóban elébe is helyezi, de egy varietas longiradia- 

 ium-ái is megkülönbözteti. 



En a múlt nyáron a B. affine-t eredeti helyén, a Sz.- Gellérthegy en 

 pontosan megfigyelvén, azt tapasztaltam, hogy a var. longiradiatum (hosz- 

 szúsugaras) az uralkodó, ellenben a hreviradiatum a száraz, napsütött 

 agyagos földnek majdnem nyomoréka. A hol a Gellérten a föld már jobb 

 és a B. affine a nap ellen más nagyobb fű vagy kóró közt jobban van 

 védve, a longiradiatum alakja jelenik meg. Sadler gyűjteményében is ez 

 van B. affine néven, nem a nyomorékabb hreviradiatum. 



Ha már most a szigorú prioritás útján maradnánk, a jelzés a követ- 

 kező lenne : a tőalak B. hreviradiatum Echb., pro var. B. Gerardi ; és 

 mint fajta alája rendeltetnék : varietas b) affine (Sadl. pro specie), var. 

 longiradiatum Wettst. 1. c. p. 52 szinonimájával. Most az eredeti és 

 varietas módra ismertetett fajtát fajnak emeltük, a fajt (B. affine) mint 

 fajtát alá degredáltuk s ráadásul hozzá kell írni az elsőhöz: pro varietate 

 etc., a másodikhoz pedig: pro spede. Ez a jelzés tehát meglehetős kom- 

 plikált, mert a fajta a tőalak fölé került, a mit szisztematikailag is ki kell 

 tüntetni. 



Dyen, de különösen a jelenlevő esetben nekem az a véleményem, 

 hogy ha a két szisztematikai egység közt meg van a különbség, tehát mind 

 a kettő megtartandó és névvel jelölni kell; akkor a prioritás mellőzésével, 

 maradjon meg mind a két név a maga régi rangján és a régibb varietas 

 rendeltessék alá az újabb keletű faj nevének. Ekkor a jelölés : Bupl. affine 

 Sadl. 1825. var. hreviradiatum Echb. 1824 (var. hrachyradiatum Wettst. 

 1. c. 52, 1892) egészen rendes és egyszerű, a rangcsere jelölése nem bonyo- 

 lítja. A szóban forgó esetben ez a jelölés egészen természetszerű, mert, a 



* Beitr. zur Fl. Albaniens 1892. p. 51—52. 



