222 



A B. iunceum L. sensu str. azonban a budavidékivel (B. Sadleri 

 "Wettst.) korántsem egybevágó. A B. iunceum L. Spec. pi. ed. II. (1762) p. 

 343, első sorban a Bupl. annuum angustifolium-isi (Magnol Monsp. 42) 

 alapított, tehát kiválóan keskeny- és tejelő-levelű mediterrán faj, a minő a 

 magyar tengerparton is gyakori. A franczia és olasz növényfajok a hazai 

 formák közül rendesen a fiumei formákkal egyezőbbek, mint a belföldiek- 

 kel. Később Linné a GEEAED-féle szinonim idézésével, a B. iunceumot a 

 Bupl. patens-szel összezavarta.^ 



A Sadlek flóraterületén növő B. niunceum» csaknem embermagas- 

 ságig megnő, széles levele nem tejel, és hosszan nem hegyesedik. Ez a 

 B. badium Láng «altius 1 — 3-pedale, viride, fructus badius» Eeichenb. 

 Pl. Germ, excurs. H. (1832) p. 479, Nymán Conspectus fl. Europ. 312. 1. is 

 «folia breviora, latiora, 5-nervia, (breviter acuminata) fructus subduplo 

 maiores»-t olvashatni. A B. Sadleri Wettst. absq, diagn. tehát koránt- 

 semlehet a B. iunceumlj. sensu str., hanem a var. badium Láng ^ fajtájá- 

 nak egyszerű és szabálytalanul termett szinonimja. 



9. Ha a régibb s helytelenül alkalmazott fajnevet helyesen más 

 növényre ruházzuk, a melyet szükségképen megillet, vagy mint zavaros 

 species mixta nevét teljesen mellőzzük, az így névtelenül maradt növény 

 neve, ha van, a legrégibb szinonimja lesz. A kétes fajok megfejtésének azon 

 pontjai nyomán, a melyeket a Természettud. Közi. 1896. évf. 44. 1. elő- 

 adtunk, a Nymphaea Lotus L. vagy ceyloni növényre alkalmazandó, vagy 

 általában mellőzendő szisztematikai név, a nílusi N. Lotus L. pro minima 

 parte neve tehát N. mystica Salisb., Paradisus Londinensis 1805 n. 14 

 lesz, a N. Aegyptiaca Opiz Naturalientausch (1825) 216. 1., Steudel 

 Nomenclator n. 1841, 200. 1., Simk. Nagyvárad természetrajza 1890, 92., 93. 

 és 95. 1. ezután is a N. mystica Salisb. szinonimája marad. 



Épen így a régibb homonymon miatt használhatatlan név helyett, 

 vagy a legrégibb szinonimáját keressük elő, vagy ha ilyen név nincs, újat 

 alkotunk. így az 1796-ban kelt Gentiana Germanica-Yol Feoel. szemben 

 az 1797-beli G. Germanica Willd. neve G. eritica Ehrh. Herb. 152. 

 (G. Wettsteinii M.VUB. 1892, non Woloszcz. 1892); a Dianthus intermedins 

 Boiss. 1867 (non Willd., nec Lasch) = Dmní/iMS Haynaldianus'"^ Borb. 



^ Systema naturse XII. 



^ In apertis silvse Vadaskert Budse, more Phalaridis arundinaceae, foliis 

 variegatis quoque invenitur, veluti Ph. picta in liunaidis campi Eákos rêvera 

 spontanea ereseit, 



^ D. Haynaldianus Bokb. (Ü. intermedius Boiss.) a D. giganteiformis-tól 

 merőben különböző, csak az erőteljes termetük közös. Az utóbbi a D. sahuletorum 

 Heüff. Oesterr. Bot. Zeitsclir. 1858 p. 26 (non Willk., Icônes I. 1852 p. 10) fajjal 

 minden bélyegét, különösen a fészekpikkelyeket tekintve, teljesen megegyezik, csak 

 én kezdetben az erőteljesebb példáit vizsgáltam. A I). giganteifortnis teliát a D. sabu- 



