294 



Subfam. EXOTHECIN^. 

 XENAKCHA Forst. 



X. variabilis n. sp.(cf ?) $ . 



A fej harántszéles, sima; hátul szegélyzett, habár tökéletlenül, söt 

 egyes esetekben a szegély egészen hiányzik; az arcz érdes; a csájDok 

 30 ízűek mind a két nemnél s a homlok egy kis kiemelkedésén ühiek; az 

 elötor pontozott ; a középtor varratai mélyek és pontozottak, lapos felülete 

 pontozott; az utótor érdes és a többnyire tökéletes taraj által két részre 

 osztott; a tor oldalai simák és fénylök, épúgy mint a mély, széles és hosszú 

 barázdái. A potroh oly hosszú, mint a tor, elliptikus alakú, lapos ; az első íz 

 széles, háromszögalakú, valamivel hosszabb, mint a hátsó szélessége, ren- 

 detlenül érdes, illetőleg karczolt, szélei laposak ; a második és a következő 

 ízek simák ; a második varrat elenyésző, a következőknél az ízek szélei 

 kidomborodnak. Az állat nagyon szőrös. A szárnyak tiszták, az erezet 

 fekete, a szárnyjegy, a bordaér ós a pikkely kén-sárga ; a sugárér a hosszú- 

 kás szárnyjegy külső feléből, közel a közepéhez ered ; a második 

 könyöksejt trapezalakú és hosszú; a visszafutóér az első könyöksejtből 

 ered ; a sugárér második metszete közel kétszer oly hosszú, mint a függé- 

 lyesen álló második harántér. Fekete ; a rágok, a tapogatók, az előtör 

 pereme, a középtor lapos középső része, egy-egy sáv, mely a nyaktól a szár- 

 nyak tövéig húzódik, a potroh vége és a széle — a második íztől kezdve — 

 vörösek ; a lábak sárgák. Hossza 3 mm., a tojócső, melynek a hüvelye a 

 vége felé folytonosan vastagodik, félpotroh hosszúságú. — Budapest : Gel- 

 lérthegy 1895 szept. 10. 



1. var. Ç . Az elő- és a középtor vörös, az utóbbin a két oldal-karéj 

 egy-egy fekete folttal van tarkázva ; a csáp első íze vörös, feketével színezve. 

 A tőalakkal vegyest. 



2. var. cT. A szemek fölött egy-egy folt, az elő- és a középtor vörös, 

 a potroh az első íz kivételével vörös, itt-ott barnás; a szárnyjegy barna, az 

 egyik példánynál a külső széle sárga; a potroh keskeny, majdnem vonalzó 

 alakú. A tőalakkal vegyest. 



X. similis n. sp. $ . 



A X. variabilis-iöl a következőkben tér el : A szárnyak második kö- 

 nyök sejtje rövidebb és valamivel magasabb, úgy, hogy a sugárér második 

 metszete csak másfélszer oly hosszú, mint a második harántér. A csápok 

 32 ízűek (egy példánynál). Az egyik példány színezése megegyezik a X va- 

 riabilis színezetével, a másik csak annyiban tér el, hogy csakis a középtor 

 lapos felülete kis terjedelemben világos. — Budapest: Gellérthegy 1895 

 szept. 10 és Sashegy 1895 szept. 14. 



