300 



"a második íz a leghosszabb és két oldalt, mintegy a középig szegélyezett ; 

 a harmadik íz a hasoldalon tojásalakú nyílást képez, szélei csipkések. 

 Az első varrat igen mély és a közepe kis gumócska által van felezve ; a 

 második varratot éles vonal jelöli, mely az oldalakon, a potroh töve felé 

 húzódik. A hátsó csípők külső élén egy-egy fog van ; a hátsó czombok 

 összenyomottak. A sugárér a tojásdad alakú szárnyjegy hátsó feléből veszi 

 eredetét, második metszetének töve öblös és a szárny csúcsa előtt éri 

 annak szélét ; két könyöksejtet találunk, az első könyöksejt az első korong 

 sejttől el van különítve, az utolsó ülő : t. i. az alapér és könyökér egymástól 

 elkülönítve erednek a íiókszárnyjegyből. Fekete, fénylő és rövid fehér sző- 

 rökkel fedett; a tapogatók vörös-barnák; a rágok, a mellső czombok — 

 tövük kivételével — a középső czombok végei, a mellső és középső láb- 

 szárak egészen, a hátsók — alsó felük kivételével — vörösek. A szárnyak 

 tiszták, az erezet, a szárnyjegy és a pikkely feketés. Hossza 4 mm., a tojó- 

 cső testhosszuságú, hüvelye elálló szőröktől borzas és a vége lándsaalakúan 

 van kiszélesedve. E fajt Makshall T. A., a «Les Braconides» szerzője után 

 neveztem el. 



Budapest: 0-Buda 1895 máj. 22., Visegrád 1895 jun. 8., Peszér 

 1885 jun. 2. 32 drb között egyetlen-egy hím sem akadt. 



P. sinuatus Szépl. 1. c. p. 147. $ . 



Az előbbitől a következőkben különbözik : A csápok 32 — 34 ízűek ; 

 a sugárér első metszete valamivel rövidebb, a potroh második íze valamivel 

 hosszabb. A fej és tor fekete, az utótor ritkábban az egész tor vagy az egész 

 test vörösbe hajló ; a potroh narancs- sárga, a vége feketés, egyes esetekben 

 az első íz közepe is sötét, egy példánynál pedig majdnem az egész potroh 

 felülete feketés; a has többé-kevésbbé narancs- sárga; a lábak narancs- 

 sárgák; a csípők feketék, a vörösbe hajló példányoknál vörös -barnák, a 

 hátsó czombok és lábszárak végei feketék, az utóbbiak különben is söté- 

 tebbek ; a tarsusok barnásak ; egyik-másik példánynál a czombok vörös- 

 barna színűek. Az erezet barna, a szárnyjegy barnásba hajló. Hossza 

 4—4-5 mm. — Budapest 1895 máj. 10. és jun. 9., Szegzárd 1884 máj. 29. 



(BlEÓ). 



P. intermedius Szépl. 1. c. p. 147. ? . 



A csápok 27 ízűek. A potroh második íze aránylag (az előbbi fajokhoz 

 viszonyítva) a legrövidebb. A csípők tüskéi igen hosszúak. A fej és a tor 

 fekete, vörösbe hajló, a potroh narancs-sárga, hátsó fele feketés, a has és a 

 lábak sárgák, a csípők és a tomporok vörös-barnák, a hátsó czombok és a 

 lábszárak végei nem feketék. A szárnyak erezete és a szárnyjegy világos- 

 barna, a pikkely, mint a törzs színe, vörösbarna. A tojócső a fej hosszával 

 rövidebb, mint a test. A középtor barázdái, úgy látszik, sekélyebbek, miért 

 is a tor karéjai nem dudorodnak oly erősen ki, mint az előző fajoknál 

 (gombostű által megrontva). Hossza 3 mm.-nél valamivel nagyobb. — Bpest. 



