303 



tesek. A szárnyak barnásak, az erezet barna, a szárnyjegy, bordaér és a 

 pikkely vörös-sárga. A mellső szárnyak sugárere kevéssé hajlott, a hát- 

 sóké görbe. — S.-A.-Ujhely jun. 27. (Bikó). A Ch. deco7iÁS csoportba tar- 

 tozik. 



Oh. nigrator n. sp. d" . 



A csápok 32 ízűek. A fej haránt-széles ; az arcz és a szemek környéke 

 reczés, a barázdáknak semmi nyoma ; a homlokmélyedés sekély és egy 

 lemezke által osztott ; a középtor durván, a pajzs felé sejtesen reczés ; a 

 pajzs felülete egyenetlen. Az utótor négyfogú, a középső fogak eléggé 

 nagyok. A potroh valamivel rövidebb, mint a fej és tor együttvéve, hátul 

 kerekített és feltűnően vastag, a nyilas hiányzik, a töve sejtesen reczés és 

 két gyenge bordával bír. Fekete ; a tapogatók sárgák, a csápok félhossza és 

 a rágok vörösek. A lábak feketék; a tomporok valamennyi lábnál, a 

 czombok végei az első- és középsőknél, a lábszár az első párnál egészen, a 

 második és harmadik párnál a felső félben : vörösek ; a hátsó lábízek 

 feketések, a többiek vörösek. A szárnyak barnásak, a szárnyjegy sötét- 

 barna, az erezet barna, a pikkely feketés. A sugárér harmadik metszete 

 egyenes. Hossza 3*5 mm. — Buccari 1892 aug. 16. (Bieó). 



Oh. bimaculatus m. 



A 9 hossza 3 mm., a potroh sárga foltja kicsinyek ; az egész állat 

 erösebben ránczos. A szárnyak sugárerének harmadik metszete — mint a 

 tőalaknál is — egyenes, a pikkely feketés-barna. — Budapest 1886 jul. 17. 



Oh. scabrosus Szépl. — Fruska-Gora, Budapest. 



ASCOGASTER Wesm. 



A. instabilis Wesm. — Budapest 1895 jun. 16. 



A. bicarinatus H. S. — Gospic 1894 jul. 18, és Diakovár 1892 máj. 29. 



(BiKÓ). 



A. annularis Ns. — Herkulesfürdö, Crkvenicza (Bmó), Budapest a 

 Rhodites rosae L. gubacsaiból is tenyésztve. 



PHANEROTOMA Wesm. 



Ph. planifrons Ns. — Budapest, Péczel 1884 jul. 10. 

 Ph. dentata Panz. — Az akáczfa magját pusztító Aeciella Zinkenella 

 parasitája. — Szeged. 



SPH^CROPYX Illig. 

 Sph. irrorator Fb. — Budapest ápr. 20. 



