316 



alakú és a sugárér a belső feléből — közel a közepéhez — ered ; a második 

 könyöksejt közepes hosszúságú, a szárny csúcsa felé keskenyedik ; a sugárér 

 első része rövid, félakkora, mint a második harántér, a második része más- 

 félszer oly hosszú, mint az első harántér és félakkora, mint a harmadik 

 rész, mely közel a szárny csúcsához éri a szárny szélét ; a visszafutóér a 

 második könyöksejtböl ered; a hátsó diskoidal-sejt nyitott; a hátsó szár- 

 nyak középsejtje félakkora, mint a costal-sejt. Fekete ; a rágok vörösek, a 

 pofák vörösbe hajlók, a tapogatók barnásak, a csápok első izei az alsó 

 oldalukon világosabbak; a potroh második ize vörös, a lábak egészen 

 sárgák és rendes formájúak. Hossza 2*5 mm., a tojócsö félakkora. — Diako- 

 vár 1892 máj. 25. (Bibó). 



Az 0. crassipes Wesm. mellé sorolható. 



0. lucidus n. sp. $ . 



A száj nyitott, a szájpajzs nem fedi a ragokat, az arcz a középen 

 tarajos és mint a fej többi része, egészen sima ; a csápok 29 izüek. A közép- 

 tor sima és fénylő, a barázdák nyoma csak elől és a pajzs előtt mutatkozik 

 mélyedések alakjában ; a toroldalak barázdái simák ; az utótor érdes. 

 A potroh lándsaalakú, a közepén a legszélesebb és úgy a töve, mint a vége 

 felé egyformán keskenyedik, rövidebb a fej-tornál; az első iz érdes, vége 

 barázdás, pajzsa két igen éles tarajjal van határolva, az oldal élei simák ; 

 a többi izek simák. A szárnyak tiszták, hosszabbak a potrohnál ; az erezet 

 barna, a szárnyjegy és a metacarp majdnem fekete, a bordaér és a pikkely 

 sárga ; a szárnyjegy háromszögű, közepes nagyságú s a közepe előtt ered 

 belőle a sugárér, melynek első metszete igen rövid, a harmadik met- 

 szete egyenes és a szárny csúcsától meglehetős távolságban éri annak 

 szélét; a második könyöksejt hosszú, másfélszer hosszabb, mint az első 

 harántér, kifelé erősen szűkül ; az alsó korongsejt nyitott ; a visszafutóér a 

 második könyöksejtből ered oly távolságban, mint a minő a sugárér első 

 metszetének a hossza. A hátsó szárnyak középső sejtje felényivel kisebb a 

 bordasejtnél. Az arcz és az utótor háta fehéres szőrökkel meglehetős sűrűn 

 boritott. Fekete és fénylő ; a tapogatók és a lábak sárgák, a rágok, csápok 

 alsó oldala mintegy a középig, az első csápiz majdnem egészen, vőrös- 

 sárgák. Hossza közel 3 mm., a tojócsö igen rövid. — Peszér 1895 máj. 2. 



Az. 0. suevus-tó\ (Halid.) a szárny erezetének alkotásában tér el. 



0. ochrogaster Wesm.— Budapest 1895 máj. 22. és 30., jul. 31. Elég 

 gyakori. 



0. leptostigmus Wesm. — Duna-Pentele. 



0. polyzonius Wesm. — Budapest. 



0. nidulator Ns. — Budapest. 



0. rudis Wesm. — Budapest : Ó-Buda 1895 máj. 1. Feltűnő faj.WESMAEL 

 szerint a sugársejt eléri a szárny csúcsát, az én példányaimnál (2) ez 

 nem áll ; a visszafutóér nem éren álló, hanem a második könyöksejthez 



