317 



illeszkedik, bár nem nagy távolságban. A & semmiben sem különbözik 

 a $-töL 



0. silvicola n. sp. cf. 



A fej és a tor sima és fénylő ; az arcz elmosódottan pontozott, a 

 közepén gyenge bordával' van ellátva; a szájpajzs nem fedi a ragokat, a 

 nyilas eléggé nagy és hosszúkás; a csápok 3á izüek. A középtor varratai 

 elöl két, hátul pedig egy hosszúkás mélyedés képében mutatkoznak, míg 

 a középen teljesen hiányzanak; a tor oldalainak barázdái hosszúkás és 

 széles, a fenéken csipkés árkot képeznek; az utótor háta érdes. A potroh 

 tojásdadalakú, hátul lemetszett, az utolsó izek behúzódottak; az első íz 

 pajzsa vonalalakú, vége sima és fénylő ; a következő ízek egészen simák. 

 Az állatot fehéres szőrzet gyéren borítja. Fekete ; a rágok, a szájpajzs 

 pereme és a csápok második íze : vörösek. A lábak vörösek, feketével tar- 

 kázva ; a csípők, a tomporok, a mellső és középső lábak czombjainak a 

 töve, a hátsó czombok a középen túl : feketék, ugyanezen (hátsó) lábak 

 szárai és lábízei feketések ; a középső lábszárak a tövükön görbültek. 

 A szárnyak a közepükig füstösek, azon túl tiszták; a szárnyjegy és az 

 erezet feketés, a pikkely fekete ; a szárnyjegy háromszögű, meglehetősen 

 rövid és széles, a sugárér a közepétől kissé beljebb ered ; a sugársejt eléri 

 a szárny csúcsát, a sugárér harmadik metszete kissé görbe; a második 

 könyöksejt hosszú, hátul kevéssé elszűkül, a visszafutóér a mellső sarkából 

 ered ; a második harántér egyenes, a második korongsejt tökéletesen zárt ; 

 a hátsó szárnyak közép-korongere tökéletes ; a középsejt a vállsejtnek csak 

 egyharmadát képezi. Hossza 3 mm. — Peszér 1895 jun. 2. 



Az 0. zelotes-sel (Marsh. 1. c. p. 326.) áll rokonságban, melytől a 

 lábak színezete által különbözik. 



0. Hungaricus n. sp. j . 



A fej és a tor sima és fénylő ; az arcz alig pontozott, a közepén végig 

 futó taraj igen gyenge ; a rágok széles nyílás által vannak a keskeny, egye- 

 nesszélü szájpajzstól elválasztva, melynek sarkain egy-egy gödröcske lát- 

 ható. A csápok 34 ízűek. A középtor varratai sekélyek és csipkések ; az 

 utótor háta reczés : a tor oldalainak barázdái hosszúak, szélesek és 

 gyengén csipkések. A potroh elliptikus alakú, kevéssé rövidebb a fej-tornál 

 és hátul csonka : az első íz jól határolt pajzsa érdes, a többiek simák. 

 Fekete és gyéren szőrös ; a rágok, tapogatók, a csápok első ízének töve, a 

 második íz és a lábak sárgák. A szárnyak nagyok, tiszták s csakis a 

 korongsejteknél barnásak ; az erezet és a szárnyjegy sötét-barna, a pikkely 

 sárga; a sugársejt igen nagy és eléri a szárny csúcsát; a második könyök- 

 sejt hosszú, kifelé keskenyedik ; a szárnyjegy hosszú, megnyúlt és a 

 sugárér az első harmadából ered; a sugárér harmadik metszete görbült; 

 visszafutóér az első könyöksejtböl fakad és majdnem érenálló ; az alsó 

 korongsejt tökéletes ; a hátsó szárnyak középsejtje félakkora, mint a borda- 



