330 



A SEJTMAG SZEREPE A PENÉSZEK FEJLŐDÉSÉBEN. 



Dr. IsTVÁNFFi GYULÁ-tól, Budapesten. 



(Tab. VII— IX.) 



Már régebben foglalkoztam a penészek sejtmagvával s most röviden 

 közreadom az érdekesebb eredményeket. A feladat, melyet ezekben a vizs- 

 gálataimban magam elé tűztem, a sejtmag szerepének kutatása volt s a 

 rendelkezésemre álló gazdag anyag vizsgálásánál igyekeztem minden fejlő- 

 dési állapotán tanulmányozni a sejtmagot. Átvettem az összes gyümölcs- 

 alakokat — kivéve az ascusgytimölcsöt — és tenyésző fejlődési állapotokat 

 s azonkívül megvizsgáltam sok fajt spórája csirázásától egészen a teljes 

 kifejlődésig, gyümölcsei megérleléseig, mert csakis ily módon lehetett a 

 kérdés megfejtéséhez szükséges anyagot összehordani. Az eddigi vizsgálók 

 nem ebből a nézőpontból vették szemügj-re a dolgot, ők többnyire csak úgy 

 véletlenül kikapott egyes fejlődési állapotokat vizsgáltak s így a mag fel- 

 adatának vagy szerepének felderítéséhez természetesen kevésbé is juthat- 

 tak, mert erre csak a másik, a fejlődéstani módszer vezethet. 



Piöviden összefoglalva a vizsgálatok eredményét, azt mondhatom, hogy 

 a sejtmag a penészek fejlődésén teljesen uralkodik és semmiféle akár tenj'é- 

 sző, akár gyümölcsöző állapot nem fejlődik ki a sejtmag közrejátszása nél- 

 kül. Hogy az egyes esetekben mily módon érvényesül a mag, azt röviden 

 az alább, családok szerint elrendezett vizsgálatokban vázoltam. 



Zygomycetek. 



Mucor racemosus-,Piloboliis oedipus- és ChaetocJadiumJonesiinél ész- 

 leltek magvakat Schmitz (1879) és Vuillemin (1886). Én 1889-ben közöltem 

 egy Miícor-fajra vonatkozó észleleteimet ">^ melyeket azóta megújítottam s 

 kiegészítettem, tenj^észtés révén vizsgálván az anyagot. A Miocor -s^oiàk 

 egymagvúak (VII. táb. 1. ábra), a csírázás előtt azonban oszlik a mag, s mire 

 a csiratömlő kitüremlik, már sok, 8 — 10 mag van a spórában (VII. táb. 3. ábra). 

 A magvak a fiatal csiratömlőben sorjában rendezkednek s a gyors oszlások 



* IsTVÁNFFi, A penészek sejtmagváról. (De fungorum nucleis.) (Magy. Növ. La- 

 pok XIII. 1889. 33—46 1,) 



