334 



érett oosphaerőkhan a magokat nem tudta kivenni s ig}^ észleletei hiányo- 

 sak maradtak, rajzai különben,^ úgy a Cystopusokra, mint a Sajyrolegnia- 

 félékre nézve is, sok kivánni valót hagynak s ezért nem is elég meggyőzők. 



Ustilaginei. 



Az üszökfélék magvárói Schmitz emlékezett meg legelőbb (1879), sze- 

 rinte a spora-termő ÜHzÓk-mycelium. sokmagvú, a szálak aztán egymagvú 

 izsejtekre tagolódnak, melyek mindenikéből egy spóra válik. Fisch (1885) 

 hasonló eredményre jutott; Möllee pedig (1802) az élesztő formára sar- 

 jadzó üszöksejtekben egy-egy magvat látott. Ennyit mond Ziminiekimann a 

 a sejttani irodalomról szóló referátumában ;2 miután nem vette föl 1889-ben 

 megjelent dolgozatomat, mely a penészek sejtmagvárói szól, s a melyben 

 az üszökélesztő magoszlását leírtam. Zimmermann révén aztán Dan- 

 GEARD ^ abban a hiedelemben van, hogy járatlan ösvényt tapos, mikor 

 1894-ben az üszökfélékről írván, idézi a Zimmermann- féle referátumot, s 

 abból így következtet : 



«Nous avons donc devant nous un vaste champ d'exploration et si 

 nous avons laissé des lacunes, nous avons du moins réuni un grand nombre 

 d'observations etc.» 



Az Üszökfélék élesztő conidiurnait bőséges alkalmam vala vizsgálhatni, 

 s 1885-től fogvást minden fejlődési állapotukat szemügyre vettem. Az 

 élesztő conidium mihelyt, mint kis bimbócska megjelent a promyceUumon 

 azonnal sejtmagot nyer, a promyceliumnak illető anyasejtjéböl (VIII táb. 26. 

 ábra). A sejtmag mindjárt a fiatal conidium közepében helyezkedik el s a 

 nyugvó sejtben később is mindig ott lelhető fel. Kimutatása általában nem 

 nehéz, sőt sok esetben már az eleven sejtekben is látható a mag, minden 

 további kezelés nélkül. A sarjadzásban a magnak nagy része van, s az 

 élesztő conidiumok további szaporodását épen a mag oszlása szabályozza. 

 Mihelyt oszlott a mag (VIII táb. 27., 29. ábra), a fiatal leánymagvak azonnal 

 helyükre vonulnak, azokra a helyekre t. i., a hol új sarjnak megindítása van 

 készülőben s mindjárt behatolnak a még oly picziny kitüremlésbe vagyis 

 kisarjadzó leánysejtnek kezdetleges formájába. Igen élénk sarjadzás alkal- 

 mával rendesen három sejtmagot találunk az élesztő conidiumokban, az 

 egyik mag a sejt közepében honol, a másik kettő a sarkokat foglalja el. 

 A sarki magvak aztán mindig a szükséghez képest szaporodnak ; így teszem 



^ Dangeard, Recherches histologiqiies sur les Champignons. (Le Botaniste. 

 2e Série. 1890, t. VII. 1—16.) 



^ Zimmermann, Sammel-Referate aus dem Gesammtgebiete der Zellenlehre. 

 (Beihefte zum Botan. Centralblatt III. 1893. p. 422.) 



^ Dangeaed, Recherches sur les structures des Ustilaginées. (Le Botaniste. 3. 

 Série. 1894, p. 240.) 



