335 



mindig csak az a mag oszlik, a melynek szomszédságában egy új sarj van 

 készülőben, mint ezt például az Ustüago cruenta coniűiumjain (YIII. táb., 

 29. ábra) lerajzoltam. Feltűnő gyorsmenetű volt a magvak szaporodása az 

 Ustüago antherarum-nà\, ?iki8, lekerekített conidiumokhan a magvakat fes- 

 tés nélkül is jól ki tudtam venni, mint már néhány más Üszökfajnál is. 

 Ezek a magvak olyan gyors tempóban oszlottak, hogy a sejtoszlás nem tu- 

 dott lépést tartani a magok szaporodásával ; minek következtében a sejtek 

 sokmagvúak lettek s egyes sarjakban 3—4 mag is volt látható, ellenére a 

 sejten kifejlődő fiatal sarjaknak, a melyek természetesen már mind meg- 

 kapták megillető sejtmagvukat (VIII. táb. 27. ábra). 



A sporatermelésnél a magvak szintén igen fontos szerepet játszanak, 

 s nem volt nehéz kimutatni, hogy minden spórának szánt sejt egy magot 

 kap utravalóra. Az Ustüago cruentá-nál különösen szépen lehet megfigyelni 

 a sporaképződést. A sporatermelö hyphák ilyenkor egyszerűen egyes izekre 

 tagolódnak ; minden ilyen izböl, az által, hogy sejthártyája megerösbödik, 

 egy chlamydospora lesz, a mint morphologiailag az üszöksporákat nevez- 

 nünk kell. Ezt a sporaképzési módot már BREFELo-del végzett munkála- 

 tunkban lerajzoltam; most kiegészíthetem azokat az adatokat, hozzáadván 

 még azt is, hogy minden ilyetén fiatal cJdamydospora egy magot nyer, s 

 így aztán az üszöksporák mindig csak egy magvúak érett állapotukon is. 

 Ustüago Mai/dis-nél, valamint az Ustüago cn(e)dá-nal még egy másik 

 sp07'atermelési móddal is találkozunk. Ezeknél azt láttam, hogy a spora- 

 termelésre rendelt hyphák rövid mellékágakat hajtanak, s ezek közvetlenül 

 válnak spórákká. Ilyen sporaképzést rajzoltam le BREFELD-del végzett kö- 

 zös munkálatunkban (Brandpilze. Taf. II. Fig. 13, 14.) s ilyen esetet muta- 

 tok most be az Ustüago cníen/a sjjorato'mesi módjáról (VIII. táb. 28. ábra). 

 Az ilyetén módon való sporaképződésnél legelőször is minden mellékhaj- 

 tásba, ágba egy sejtmag nyomul, s csak arra fejlődik ki a válaszfal, mely a 

 fiatal mellékágat a főágtól, az anyasejttől elválasztja. A sporaképződés 

 ezeknél a penészeknél rendesen igen nagymérvű nyálkatermeléssel jár kar- 

 öltve ; ez aztán a vizsgálatot természetesen nagyon is megnehezíti, mert 

 erős fénytörésével a nyálkába burkolt sejtek megfigyelésében könnyen 

 megtéveszt s azonkívül a sejtek megfestésének is útjában áll, miután nagy 

 mohósággal szívja föl s gyűjti magába a mag festésére szánt festőanyagokat. 

 Igen érdekes és az előbbiektől elüt a Tületia (Neovossia) Molíidae nevű 

 Üszökpenész sporaképződése. Ez az eset szintén ismeretlen volt, s azért itt 

 a hozzávaló képekkel közlöm, megfigyeléseim révén. A Tületia Moliniae 

 spórái egészen elütő módon a sporatermő hyjdiák felső végén formálód- 

 nak; a hypha ugyanis bunkósan felduzzad, később egészen tojásdad formát 

 ölt s a hátramaradó /ií/^j/ííi pedig kocsonyává duzzad s a sporatömeget össze- 

 ragasztja. A folyamat természetesen nem ily rövides, legelőbb a sejtmag 

 húzódik a hypJia felső végébe, mire fellép egy választófal, mely a fiatal 



