337 



vül, bárha a mycelium nagyon finom eleintén, mégis kimntatliattam azt, 

 hogy az elágzásokat szintén a sejtmag befolyásolja; itt is csak azokon 

 a helyeken támad új ág, a hova előzetesen már elhelj^ezkedett egy mag, 

 miként a fentebb már előadott számos esetben A Buellia puncUformis 

 spermatiumait s a csiráztatás révén keletkezett mycelium kis részét, melyet 

 természetesen spermalium-hó\ neveltünk a VIII. táb. 31. ábráján mutatom 

 be. Az Ascomycetek-hez tartozó igen nevezetes gabonapusztító élősdinek, a 

 Claviccps purpiirea-nok, az anyarozsnak egy igen érdekes tenyésző álla- 

 potát is vizsgáltam. Ez az u. n. mézharmatot okozó s a gabonavirágban, 

 illetőleg a már kifejlődő caryopsisoii, fiatal szemen élő Sphacelia állapot 

 volt, melyet azonban nem a természetből behozott, hanem a mesterséges 

 tenyésztés útján nyert, kultivált anyagon vizsgáltam. A mesterséges kultú- 

 rákat tápláló folyadékkal átitatott kenj'^éren neveltük, még pedig oly módon, 

 hogy az érett sclerotiumokat sterilizált nedves homokra hintve, megvártuk 

 a belőlük kicsirázó ascíisgyümölcs megérését. Ezt az ascusgyümölcsől ve- 

 tettük aztán el a sterilizált s tápláló folyadékkal átitatott kenyérre. Itt a 

 szálas ascussporák csakhamar kicsiráztak és pompás, dús Spliacelia fejlő- 

 dött belőlük. A Sphacelia-tenyészet finom, pókhálószerű fehér penészvirág 

 képében tűnt föl a kenyéren. Meglehetős vastag mycelium,-yciha.n a magvak 

 igen szaporán oszlottak (VIII. táb. 32. ábra c), sok esetben a magoszlás oly 

 gyors lefolyású volt, hogy a sejtoszlás nem is tudott lépést tartani. ASpJia- 

 lecia sokáig tenyészett a kenyérkulturákon s nem maradt sterilis, hanem a 

 a co)ii(Uuynlermés is beállott nemsokára. Ez rendkívül érdekes volt már 

 csak azért is, mert mesterséges tenyésztés révén még nem sikerűit eddig ezt 

 a gyümölcs formáját felnevelni. A coiii(liumkcpzó'<lé.mél{3^. ábra a, b), akár 

 csak az eddig ismertetett esetekben, mindig a mag jelent meg legelőbb a jö- 

 vendő conidium fejlődési helyén, s mihelyt észrevehető volt az anyasejtről, 

 a,sím^má-róllefüződő coiiidiimi-kezdet, mindjárt belehatolt a reá ott vára- 

 kozó sejtmag. A conidiumok meglehetős kicsinyek voltak (7 /^ X 2-4/i), de 

 azért a magot mindig igen jól ki lehetett mutatni bennük. A conidium le- 

 füződése után a sterigma magva megint oszlik s így ez az anyasejtmag 

 egymásután többrendi )eli conidiumot ellát, az anyasejt nem merül ki, ha- 

 nem tovább oszhk, ezt én — ellenére az eddigi felfogásnak — több eset- 

 ben észleltem s még később is vissza fogok térni erre a körülményre, a 

 Hymenom/ycetek csoportjánál. 



Uredinei. 



A rozsdapenészek myceliumá-han meglehetős nagy sejtmagvakat lát- 

 tam. A myceliwn-ot a gazdanövényben vizsgáltam, akkor mikor a penész 

 tenyészésének tetőpontján állott. Az aecií/mm-gyümölcsalak különösen 

 érdekelt, mivel itt a Basidiomy cetek feasidmm-gyümölcsével igen rokon 



