338 



képződménynyel állunk szemben. Az aecí'rfmm-gyümölcsöt rögzített anyag- 

 ból készült hosszmetszeteken vizsgáltam s a kellő vékony metszeteken, si- 

 került festés után az üstszerű aecidium fenekén sorjában álló basidiumok- 

 ban a magot igen jól lehetett látni. A basidium tetején lefűződő fiatal spo- 

 rába egy leánymag hatol be; később azonban, a sorjában egymás fölött 

 álló idősebb s már sokszögletesre összenyomott aeddiosporákat vizsgálva 

 (VIII. táb. 33., ábra), úgy vettem észre, hogy azok két magot rejtenek sejt- 

 üregükben. Időközben tehát a basidium-tól nyert mag oszlott. Még különö- 

 sebb jelenségre akartam azonban az érett aecidiosporák vizsgálata közben. 

 Az érett aecidiospora nem két magvú, miként azt az előzmények után 

 várnók, hanem csak egymagvú. Igen valószínűnek tartom, hogy a két mag 

 összeolvadt, egyesült. Poikault és Eaciboeski^ azt hiszik, hogy itt szó 

 sincsen a magvak összeolvadásáról, mert ők az általuk vizsgált esetekben 

 mindig két magot láttak az aecidiosporák-hsin, ellenben Dangeaed ^ és 

 EosEN^ az összeolvadás mellett vannak. 



Tremellini. 



A Ti^emelKni-íélékhöl igen jó anyaggal rendelkeztem s a legérde- 

 kesebb gyümölcs-alaknak, a basidiumnak fejlődését megfigyelhettem. 

 A basidiumok ennél a csoportnál tudvalevőleg igen hosszúra kihúzott nyak- 

 szerű sterigmával fűzik le a spórákat, s ez a sterigma pedig a legalkalma- 

 sabbnak Ígérkezett a magvándorlás megfigyelésére. Ezt a föltevést, illetőleg 

 reményt a tények igazolták. 



Dacryomyces chrysocomus volt az egyik sejtmagokra átvizsgált Tre- 

 mellini, mely különösen a basidiumok kifejlődésére igen jó anyagot nyújtott. 



Az egész fiatal, vékony szálas basidiumokban csak egy magot látunk 

 (IX. táb. 36. ábra), mely aztán később ismételten oszlik, a fiatal basidium 

 csúcsán már igen korán, mikor a basidium még egymagvú, megjelennek a 

 sterigmák eleji, s mikor a magoszlás megtörtént, akkor a basidium is már 

 villásan hasadt és két ágra oszlott. A magvak csakhamar egy sorba rendez- 

 kednek s párosával a két ágba vándorolnak. A fiatal spórába azonban mégis 

 csak egy mag hatol be, a másik visszamarad. A basidiumok durvaszemcsés 

 plasmával telvék, s ebben meglehetős sok zsíros anyag foglaltatik, úgy hogy 



^ PoiRAULT et Raciboeski, Sur les noyaus des Urédinées. (Journ. de Bot. 1895. 

 Tir. à part, p. 7.) 



'"' Rosen, Beiträge zur Keuntniss der Kerne und Membranbilduugen bei 

 Myxorayceten und Pilzen. (Cobn's Beiträge zur Biologie der Pflanzen 1892. p. 38.) 



^ Dangeard et Sappin-Teouffy, Recherches histologiques sur les Urédinées. 

 (Compt. rendus, 3Ö. janv. 1893.) — La pseudofécondation chez les Urédinées (ibid. 

 1893). — Réponse à une note de MM. G. Poirault et Raciboeski, Sur la karyokinèse 

 chez les Urédinées. (Le Botaniste, 3e Sér. 1895. p. 198.) 



