B39 



Il magvak megvizsgálása végett a zsiradékot előbb alkalmas módon mindig 

 el kell távolítani, mert ellenkező esetben a magvakat nem tudjuk láthatóvá 

 tenni. 



Tremella lutesceiis, Nematelia stb. szintén igen alkalmasak a magvak 

 vándorlásának megfigyelésére ; nagyon szépen látjuk ezt különösen a Tre- 

 mella lidescejis-nél, melynek sterigmái igen vékonyak (IX. táb. 35. ábraV 



ïlgy más igen kedvező példa a Tremella Genistae. Ez a Sarothammis 

 scoparius-on tenyésző TremelUni fehér, kemény porezogós gyümölcsteste- 

 ket termel, melyekben kellő vékonyságú hosszmetszeteken könnyen ráaka- 

 dunk a körtealakú basidiumokra. Ezek a meglehetős nagy basidiumok egy- 

 másra függélyesen álló válaszfalak által quadransszerüen négy leánysejtre 

 osztatnak s csak azután indul meg a sterigmák fejlődése. A fiatal basidium 

 (IX. tábla, 34. ábra) itt is mindig egymagvú, ez a mag látja el azután a 

 4 basidiumot, melyek szarvakhoz hasonlatosan fejlődnek ki a körtvealakú 

 anyasejteu. A mag oszlásánál már magszálakat is tudtam konstatálni, bárha 

 a mag kicsin3'sége miatt nem is vártam karyokinetikus képletek fellépésére. 



A Tremellini-iélQknQk egyik mellékes gyümölcsalakja az oidium-for- 

 ma. Könnyű volt kimutatni, hogy minden vizsgált faj oidiumai maggal van- 

 nak fölszerelve. Az oidiumok gyorsan szaporodnak s ezért a magvakat ren- 

 desen szapora oszlásban találtuk. Az oidiumok leírására álljon itt mint 

 példa a Dacryomyces űeliquescens (IX. tábla, 37a ábra). Az oidium magva 

 a sejt közepén ül, oszlása után azonban a két leánymag a sejt két végére 

 vonul s ott nyomban ketté oszolnak, úgy hogy ekkor a sejt végein ú — Í2 

 magot találunk, készen a fiatal oidiumok ellátására. Az oidiumok bizonyos 

 idő leteltével szálakká fejlődnek, kicsiráznak, ilyenkor a mag igen neveze- 

 tes szerepet játszik, mert a csírázó oidiumból kilépő szálnak (IX. tábla, 

 37b ábra) csúcsában ül a mag, mely aztán rendkívül gyorsan és szaporán 

 oszlik, s így a szálat tovább, visszafelémenőleg, ellátja folyton leánymagokkal. 

 A kicsirázott szál később el is ágazik, ekkor is mindig ott találjuk a mag- 

 vakat, a hol egy új ág kezdetei jelentkeznek. A TremeUini-félék oidiumjai 

 vagyis gemmái, még conidiumtermelésre is képesek. A conidiumok mint 

 kis sarjak jelentkeznek az oidiumon s mindjárt mikor legelső nyomuk mu- 

 tatkozik, beléjük hatol az anyasejt egy leánymagva (IX. tábla, 37c ábra) ; 

 így láttam ezt a Dacryomyces chrysocomus-néil, D. stellatus-nàl stb. 



Hymenomycetes. 



A Hymenomycetek csoportjánál a mycelium sejtmagvait már 1889-ben 

 megjelent dolgozatomban leírtam, itt is, akár csak a többi valóságos myce- 

 líummal tenyésző penészeknél, a mycelium sejtjei mindig sejtmaggal is fel 

 vannak szerelve. A magok rendesen tekintélyes nagyságra tesznek szert sa 

 festőanyagokat nagy mohósággal szívják föl, igen gyakran még a magcsais 



