343 



tapasztaltam, hogy minden oidiumsejtben, kezdve a legvékonyabb Bacillushoz 

 hasonló oidiumoktól, egészen a nagy, vastag, erős lánczokban tenyésző 

 oidiumokig, a magot mindenütt nagyon könnyen ki lehet mutatni. A nagy- 

 számú példákból most csak egyet-kettőt fogok felemlíteni. 



Psathyra spadiceo-grisea apró oidiumairól ismeretes, melyeket Bre- 

 FELD írt le, kultúrái nyomán először. Ezek oly piczinyek, hogy hosszuk csak 

 5 n, s szélességük alig 0-8 ^ ! Az élénken növekedő és szaporán oszló 

 oidiumlánczok a legkülönfélébb módon görbültek vagy felpödröttek, mert az 

 oidiumok meglehetős sokáig együtt maradnak. Az ilyen, még szaporán oszló 

 lánczokban az egyes izekben az oidiumsejtekben rendesen két magot látunk, 

 még pedig a sejt két sarkán elhelyezkedve (IX. tábla, 46.) ábra. Ez termé- 

 szetesen a gyors, szapora oszlások következése, a hosszabb oidiumokból 

 álló lánczokban már csak egy-egy mag van az egyes sejtekben. 



Galera tenera szintén görbe oidiumokat terem, a melyekben a sejt- 

 magot jól ki lehet mutatni (IX. táb., 50. ábra), a hasonlatosság révén mel- 

 léje állítom az Aiiricularia sambucinat is, mert ennél, sajátságos csírázá- 

 sakor szintén görbe conidiumok lépnek föl (IX. tábla, 52. ábra). 



CoUybia f/uberosa képviseli az oidiumok tekintetében a másik végle- 

 tet. Ezen rendkívül nagy 12 — 15 // hosszú és 4/i vastag oidiumokat terem, 

 melyek elágazó sorokban fejlődnek ki (IX. tábla, 48. ábra). A CoUybia co- 

 nidiumai ópúgy viselkednek, mint az előbb említettek, s mindig látni ben- 

 nük a nagy, a sejt közepét elfoglaló magot; a gyors szaporodás közben pe- 

 dig esetleg több mag is van az illető sejtekben. Mindazokat a fajokat, 

 a melyek oidiumait megvizsgáltam, itt nem sorolhatom föl, mert szá- 

 muk igen nagy, meg általános megegyezést tapasztaltam köztük. A leg- 

 különösebbek közé tartozik a Galera tenera, mert ez a faj igen sajátságos 

 görbe conidiumokat terem (IX. táb., 50. ábra), melyek a különböző módon 

 görbült vagy felpödrött mellékágak feldarabolodása folytán jönnek létre. 



A basidium-gyümölcsalakot szintén sok fajnál vizsgáltam ; a magok 

 viselkedése itt már kissé különböző a szerint, a mint a basidiumok még 

 továbbra is sporatermők maradnak vagy pedig az egyszeri termés után el- 

 vesztik termőképességüket. 



Pilacre Petersii egy igen érdekes Protobasidiomycet, melynek egész 

 morfológiáját BREFELD-del végzett munkánkban (Basidiomyceten, 11. Theil 

 I. und II. Tafel) kidolgoztam, nevezetes arról, hogy spórái az izeit basidium 

 oldalán fejlődnek ki ; a magvak viselkedése ennél a fajnál igen egyszerű. 

 A fiatal basidium egy magot rejt (IX. táb., 51. ábra), mely később 4 leány- 

 magra oszlik, melyek a fiatal spórákba bevándorolnak, így van ez az Kœo- 

 basidium Vaccinü-nél is. A conidium-gyümölcsalaknál a magvak szintén 

 a rendes, ismert módon vándorolnak át (IX. tábla, 50. ábra). 



A Hydnangium carneum basidiumai elütnek a többitől, mert itt a 

 spórák az anyasejttől kapnak ugyan magot, de a basidium magának is tart 



