43 



BOTANICA. 



KIRÁNDULÁSAIM A BIHAE- ÉS AZ ISKOLA- 

 HEGY S EGEKBEN. 



Közli: Dr. SiMKOvics Lajos. 



Bihar megye egyik legszebb s a természetbúvára legérdekesebb vidé- 

 két, alhavasainak, a Biharhegységnek vidéke képezi, mely a Sebes-Körös 

 forrásvidékeitől a Fekete-Körös és Kis-Aranyos forrás vidékéig tart, s dél- 

 fele a festői szépségű és sziklás Vulkánhegynek meg hegycsoportjának en- 

 ged tért. Éjszak-keleti csoportját e Biharhegységnek, a trachyt kőzetből 

 álló s a Sebes-Körös két fő forráspataka által közbefogott Vlegyásza al- 

 kotja; mig délibb részét az ős kristályos kőzetekből és mészkövekből álló 

 igazi Biharhavasok, — nevezetesen azoknak petroszi és rézbányai hegy- 

 csoportjai képezik. 



Fűvészeti tanulmányaim úgy a petroszi és rézbányai Bihart, mint a 

 Viegyászát kutatásaik tárgyává tették : mégpedig 1879 júliusában Belényes 

 (s a Pontoskö) vidékével együtt a Petroszi-havasokat látogattam meg; majd 

 1880 júliusában a Kézbányai-hegycsoportot jártam be Vidráig és Ponorig, 

 mely kirándulásomban a Bihar-hegyen, a Eotundán és Gejnán (hol a leány- 

 vásárokat tartják még ma nap is) áthaladva, a Vulkán-csoport szélét is érin- 

 tettem, s annak Ponorel völgyén jöttem le a Kis -Aranyoshoz — végül a 

 Vlegyásza hegycsoportját, szintén a múlt 1880-ik év júliusában keres- 

 tem fel. 



A Vlegyásza egyhangúbb hegycsoportja egészen Erdély területéhez 

 tartozik ; ellenben a délibb s változatosabb s kiterjedtebb Bihar, részben 

 Biharmegyéhez, részben Erdélyhez tartozó, — mert főbb gerinczeinek és 

 csúcsainak ormai által jelöli meg a kettő között levő határt. így tehát a 

 Biharhegység flórájának kutatása, egyszersmind Erdély flórájának kutatása, 

 — a mi kitűzött czélom vala. 



De nemcsak e czél vonzott engem e hegységek fáradságos bebarango- 

 lására ; hanem serkentett engem e munkára az ő endemikus és általam még 

 nem gyűjtött nevezetes növényeiknek ösm eret szomj a, valamint azon körül- 

 mény is, hogy e hegység ekkorig kevesek által volt kutatás tárgyává téve, 

 sőt részben, — mint jdI. a Vlegyásza egy része — eddig ismeretlen is volt. 



Ugyanis a kik előttem a Viegyászát meglátogatták, — így Bielz, 

 Janka, Wolff, Boebás, mindannyian Bánfi-Hunyad felől tettek reá kirán- 

 dulást, s a Pietra-Arsáról és a Székelyó völgyéből közöltek néhány érdekes 

 növényt. Elkerülték tehát mindnyájan a Vlegyásza nyugati oldalát, úgy 

 hogy egy^ik fővölgye a Drágán völgye ez ideig fűvészetileg ösmeretlen volt. 

 E völgy felkutatását, s a hazánk endemikus nevezetességét képező Syringa 



