5'k 



ösmeretes, hol én a Pietra-Strucu és Pietra-Tyertyezsel hegyein bőven 

 találtam és szedtem ; én azonban egy másik lelőhelyére is akadtam, s ez a 

 rézbányai Pietra-munceluluinak erdős teteje. Hogy e növényt a Hyperi- 

 cum alpinum W. K. és H. montanum L. korcsának tartsam, arra első 

 sorban termetének reám hatása indított, valamint azon észrevételem, 

 hogy magvai noha egészen érettek, mégis meddők azaz csirátlanok. 



E föltevésemet igazolják a következő tulajdonságai, melyek azt a 

 Hyp. alpinum és H. montanum közt álló középalaknak tüntetik fel : 



a) Nagysága s egész termete főkép a Hyp. montanuméval egyezik, 

 annyira, hogy az első s gyengébb példányokat, elsőben én is Hypericum 

 montanum L.-nek véltem; de szorgosabb megszemlélés mellett mégis 

 eltér termetében a H. montanumtól, mert legfelső szárlevelei, így a virá- 

 gozat alatt állók is nagyok, úgy hogy szárának levélzete szerint a Hyp. 

 alpinum W. K. mellé kellene sorolnunk. 



h) Levelei ép és sima szegélyüek, s ezt a tulajdonságot a Hyp. alpi- 

 numtól örökölhették, mert a H. montanum levelei érdes szélűek ; de leve- 

 lei átlátszó pontokkal is ellátvák, s átlátszó pontjai a Hyp. montanum 

 leveleinek vannak, míg a H. alpinum levelein hiányzanak az átlátszó 

 pontok. 



c) Virágozata azért látszik majdnem ernyösnek, mert végálló bog- 

 ernyője alatt kifejlett virágozati ágak közelebb állanak a végálló bogernyö- 

 höz mint a Hyp. montanumnál, mely közeledés megmagyarázható ha a 

 H. alpinum és H. montanum korcsának tekintjük, minthogy a H. alpinum- 

 nak rendesen csak végálló bogernyője van. 



d) Csészesallangjai jóval keskenyebbek mint a H. alpinuméi, e 

 tekintetben hasonlítva a H. montanuméihoz ; de csúcsuk felé határozot- 

 tabban és menedékesebben keskenyednek mint a H. montanuméi, úgy 

 hogy e tekintetben viszont a H. alpinum csészesallangjaihoz közelednek. 

 Murvái is kihegyesedők. 



e) Csészesallangjainak széle — eltérőleg Kerner diagnózisától, hol 

 az fogasnak mondatik — valóságos mirigyes czafrangokkal van ellátva, a 

 melyek azonban vékonyabbak mint a H. montanum ciliái, és erősebbek 

 mint a H. alpinuméi. Különben a csészesallangok ciháinak hossza változó, 

 a mint arról különösen H. alpinumjaim tanúskodnak, melyek között sza- 

 bályszerűen ciliás és oly alakok is előfordulnak, ugyanazon egy termő- 

 helyről szedve, melyeknél a cihákat csak mirigyvégű fogak pótolják. Ily 

 változó ciliáju H. alpinumokat különösen Brassó mellett szedtem, hol e 

 változás már a termőhelyen (Pietra-mare) feltűnt. 



f) Magvai finoman karczoltak ugyan hosszúkban, mint a H, alpi- 

 numéi; de valamennyinek össze van esve a középső tere, vagyis azon 

 része, hol a csirának kellene elhelyezve lennie, s ezért a magvak mindkét 

 oldal felől laposak, vagy legalább egyik oldaluk felől behorpadtak. 



