13 



A TERMÉSZETHISTÓRIAI RENDSZER ES A DARWINISMUS 



Fuchs TivADAR-tól. 



(Kivonat.) 



Darwinnak körülbelül 30 év előtt nyilvánosságra bocsátott »A fajok 

 keletkezéséről» szóló munkájának czime nem felel meg tartalmának, miután 

 abban nem csak a fajoknak, hanem a nemeknek, családoknak, rendeknek 

 és osztályoknak, egy szóval a természethistóriai rendszer minden kate- 

 góriájának eredetét iparkodik kimutatni, helyesebb volna tehát ezen czim : 

 a természetJiútóriai rendszer eredetéről. 



Darwin és tanítványai azt állítják, hogy az organicus élet minden 

 változatossága lassú, fokonkénti haladás utján egyszerű, közös ősalakokból 

 fejlődött volna. A pete-sejt, melyből minden élő lény veszi eredetét, emléke 

 azon egyszerű ősalaknak. Az egyes lény fejlődése a petéből ugyanazon 

 módon megy végbe, a mint az összes alak az egyszerű közös ősalakból 

 fejlődött ; az egyes lénynek fejlődése rövid ismétlése a faj fejlődésének vagy 

 is az ontogenesis rövidebb ismétlése a íjhylogenesisnek.. 



Ezen főtörvénye a biogenesísnek teszi alapját a mostani rendszernek 

 és morphologiai tekintetben Darwin elméletének is szolgál alapúi. Ezen 

 «biogeneticus alaptörvény» azt állítja, hogy az organizmusok fiatalkori 

 alakjai az ősalakok képmásai volnának, péld.: a fiatal békák halakra hasonlí- 

 tanak, az eralős-embryók a hal kopoltyúíveinek maradványait mutatják stb. 



Bár mily meglepők a hasonlatosság ezen j)éldái, mégis könnyű, ha a 

 tényeket elfogulatlanul megvizsgáljuk, arról meggyőződni, hogy ezek mind 

 csak kivételek, igen sok esetben ilyen hasonlatosságok nem léteznek, 

 gyakran epén az ellenkezőt találjuk t. i. a helyett hogy az embryok hasonlí- 

 tanának a közös ősalakra, több eltérést és kűlömbséget mutatnak magok 

 között, mint a meglett állatok. 



Ilynemű vizsgálatoknál ezen két kérdést nem szabad összezavarni : 



1. Van-e rendszertani tekintetben az embryo-alaknak valami jelen- 

 tősége ? 



2. az embryo-alakok valóban képmásai-e az ősalakoknak? 



Némely esetben fontosak lehetnek a lárva-alakok a rendszerre nézve, 

 a nélkül, hogy az ősalakok képmásai lennének. A Crustaceáknál péld. : az 

 egyik sor mint Nanplins, a másik pedig mint Zoëa hagyja el a jDetét; e sze- 

 rint tehát az Crustaceakat két csoportra lehet rendszeresítenünk, de ebből 

 még nem következik az, hogy a két csoport ősalakjai Nauplius vagy Zoëa 

 képüek lettek volna. 



A növények országát vizsgálva azon eredményhez jutunk, hogy a 

 fennen hirdetett «biogeneticus alaptörvény» itten alig alkalmazható. 



