11 



Legelőbb is túlhajtották az egyleti dolgot, megcsinálták az u. n. 

 «Vereinsmeierei» -t, azaz a túlhajtott deczentralizácziót, melynek révén 

 seregestöl tódult a sok dilettáns a tudomány csarnokába, minek ismét az 

 volt a természetes következménye, hogy a «crassus empirismus» lábra 

 kapott, az egyoldalúság virágzásnak indult, a descriptiv disciplinának a 

 tudományos morphologia, biológia és physiologiával való szerves kapcsolata 

 merőben elveszett. 



Es kezdődött a zoológiai aranyborjú, az isteni ,,mi}ii" cultusa : min- 

 denki mértékadó auctoritás akart lenni. 



Ez a dolog oda fajúit, hogy a descriptiv disciplinának sarkalatos alap- 

 elve t. i. az, hogy e disciplina az állatalakok és az állatélet történetírása 

 merőben elveszett s lábrakapott az anarchiának egy neme, melynek lényege 

 az volt, hogy még neves szerzők is egyszerűen eldobták az elődök munká- 

 latait, tehát a történelmi anyagot, s helyébe odatették az egyéni nézetet, 

 nem a tudomány, hanem az arany «mihi» érdekében. 



A természetes következmény pedig az volt, hogy kitört az elsőbb- 

 ségi háború, mely a személyt személy ellen, a testületet testület ellen 

 harczba vitte, a tudományos discussio helyébe a polémiát, utóbb az ocsár- 

 lást ültette. 



S ime jelentkezik a reakczió, t. i. dr. Keiechbaümer úr indítványa a 

 czentralizáczióra. 



Ez ellen nekünk semmi kifogásunk; de már azt az indokolást és 

 érvelést, a melyet dr. Kriechbaumer úr alkalmaz, azt csakugyan vissza- 

 utasítjuk. 



«Ein jeder fege vor seiner Thüre» s a német entomologiának ugyan- 

 csak van söpörni valója. 



Ne vegye elő a tisztelt doktor a svédeket, kik valóban történetírást 

 művelnek, a midőn a critikai kutatást páratlan lelkiismeretességgel és 

 kitartással ápolják; hagyjon békét a magyaroknak s minden nemzetnek, a 

 mely a tudományt a tudomány érdekében, de saját művelődése érdekében 

 is, erejéhez képest ápolja. 



Mi sok szerencsét kívánunk neki és társainak s örvendeni fogunk, ha 

 a német entomologiai folyóiratokban polémiák helyett tisztázó, eriticai, 

 más emberek eredményeit is megbecsülő munkálatokat fogunk olvashatni. 



Herman Ottó. 



