De ebben az ügyben még tovább is mehetünk s megyünk is, mert az 

 ismeretes német színházi ügy alkahnából német szaktársaink részéről meg- 

 kérdeztettünk a dolog mibenléte iránt, avval a hozzáadással, hogy esetleg 

 visszavonulnak tőlünk ! 



Mindenekelőtt áll az, hogy Magyarországban a nemzetiségek fenn- 

 állását úgy társadalmi mint culturális tekintetben törvény biztosítja s amit 

 Magyarország ezektől követel, az sem több sem kevesebb mint az, a mit és 

 a mennyit az államalkotó elem mindenütt széles e világon teljes joggal 

 követel : t. i. hogy a hivatalos nyelv az adminisztráczióban, törvényhozás- 

 ban, igazságszolgáltatásban az államalkotó elem nyelve legyen s hogy ez 

 az iskolában is taníttassék. 



A szabad Amerikában épen úgy mint az abszolutisztikus Oroszor- 

 szágban, vagy bárhol másutt minden nemzetiség — a német kolóniák 

 is — e követelménynek alávetik magukat ; csupán csak a 1 80 ezer szász 

 vetemedik arra, hogy az államalkotó magyar elemtől oly konczessió- 

 kat követeljen, a melyek, ha megadatnak, lehetetlenné tennék az admi- 

 nisztráczió, törvényhozás és igazságszolgáltatás egységét, zavartalan funk- 

 czióját. 



Hogy ez a szász jajkiáltás és német fészkelődés teljesen jellemezve 

 legyen német szaktársaink előtt, ám vegyek tudomásul, hogy a szászoknak 

 Nagy-Szebenbeu van egy «Verein für Naturwissenschaften» és egy «Verein 

 für Landeskunde», a melyek tetszés szerint, teljes szabadsággal működnek 

 s hogy soha senkinek sem jutott eszébe az, hogy e két tisztán német intéz- 

 ményt működésében akadályozza, daczára annak, hogy a nemzet elnyoma- 

 tásának szomorú korszakában a két egylet funkcziónárusai az elnyomók 

 szolgálatába szegődtek. Ott van a pozsonyi «Verein für Naturwissen- 

 schaften» is. Világos tehát, hogy a német elem valódi kultúrérdekei sem 

 veszélyeztetve, sem akadályozva nincsenek. 



Igen, de önök ott künn azt mondják majd, hogy a magyar mégiscsak 

 akadályozza a német kultúrát, mert ime a német művészet ellen tör. 



No hát lássuk ezt is a maga meztelenségében ; annál is inkább, mert 

 ebben a kérdésben a magyarországi német sajtónak még mag3^arbarát része 

 sém tette meg fölvilágosítói kötelességét : sohasem tette oda a tényt a maga 

 valóságában. A míg e sajó egyik része úgy állította oda a dolgot a világ 

 elé, mintha a német művészet ellen a legnagyobb merénylet, a német elem 

 ellen brutális erőszak követtetett volna el, addig a másik rész intő czikke- 

 ket közölt — a «Pester Lloyd» is ^ — ^ s ezáltal még inkább elhitette a kül- 

 földdel, hogy a németség üldöztetik. 



Márpedig az a színházi kérdés nem volt sem a művészet, sem a 

 művelődés kérdése : egyszerűen üzleti kérdés volt ! A színház t. i. meg- 

 bukott, mert nem volt alantas voltához való közönsége, a vállalkozó így 

 adÓBsa lett a bécsi «Bankvereinnak» s a midőn a színháznak újból való 



