97 



kéztö felett kissé sötétebben szegélyezve ; az alszár küloldala vöröses szür- 

 kebarna, alul a lábtőn feketén határolt ; a kékesszürke fark felső oldala 

 feketebarna ; a piszkos-sárgaszürke alsó j^edig fehérszürke, vöröses hegye 

 felül és alul feketésbarna szőrrel fedett ; egész hasa és lábainak belső 

 oldalai sárgásfehérek (ennél a darabnál a fehér színezet kitűnően tiszta 

 volt, szürke vegyület nélkül), a testpiros színű lábacskák felső oldalukon 

 kurta de sűrű fénylő fehér szőrűek ; karmai fehérek. 



Egy szóval, ez a példány oly kitűnő nagy és tiszta volt, milyet csak 

 rendkívül ritkán találni, mert mindig tiszta helyen, a góréban, lakott és 

 soha sem ásnia, sem pedig tisztátalan helyeken mászkálnia nem kellett. 



Földrajzi elterjedése. Lund szerint (Blicke auf Brasiliens Thierwelt. 

 Isis. X. füzet. 1 843. 755. lap.) Dél-Afrikában a vándor patkány ép oly 

 sajátságosan viseli magát, mint Európában ; ugyanis innen is régebben 

 ezen világrészben honos közönséges fekete patkányt (Mus rattus. L.), 

 mely alkalmasint maga is ázsiai eredetű, hatalmas vetélytársképen nagy- 

 részt már kiszorította, holott csak a mi napjainkban vándorolt be Ázsiá- 

 ból (18. -3-ig, Lorenz szerint, a vándor patkány — Mus decumanus — 

 Steierországban, névszerint Grátzban még nem volt, midőn mi ott termé- 

 szetvizsgáló gyűlésünket tartottuk ; akkor még csak a Mus rattus tanyázott 

 ott). így a brazíliai Minas tartomány lakóinak egyhangú állítása szerint, a 

 most ott honos közönséges házi patkány (Mus setosus) is csak !íi5 — 30 év 

 óta, 1841-től számítva, mutatkozik ott, s azóta befészkelte magát a házakba, 

 melyekből egy másik kisebb fajt szorított ki. Lund nyomozásai igazolják 

 ezen állítást, mert barlangokban, hol ezen patkányfaj tanyázni szokott, a 

 csonthalmazok közt ennek csontjait mindig csak friss állajjotban s a felü- 

 leten találta és soha az elporhanyult alsóbb rétegekben, mel3''ek eredete 

 bizonyosan több százados. Lund kételkedik, hogy a Mus setosus Amerika 

 távolabbi vidékéről származnék, s azt hiszi, hogy indiai hajókon Ázsiából 

 hozatott be, minthogy az indiai archipelagus egereinek bélyegét hordja 

 magán ; ugyanis vannak hosszú, bundájából kinyúló sertéi. 



Életmódja. Tulajdonságai. Minthogy ezen állatok ott, hol erősen 

 szaporodnak, a tulajdonosnak terhére s nagy kárára vannak, különböző 

 módokhoz nyúlnak az emberek, hogy őket kipusztítsák vag}^ számukat 

 kevesbítsék. A többi közt azt is hiszik, hogy mesterségesen is el lehet őket 

 űzni, s tetszés szerint olyanhoz küldeni, a kire az ember haragszik. Ennek 

 módját mélt. Radvánszky Antal zólyommegyei főispán, mint szemtanú, 

 következőkép beszélte el nekem : kastélyomba tömérdek sok j)atkán3^ fész- 

 kelte be magát ; minden módot elkövettünk kiirtásukra, de czélunkat tel- 

 jesen sohasem érhettük el. Az én molnárom vállalkozott elűzésökre, s 

 minthogy egy emberre, ki rövid idő előtt megsértette volt, haragudott, 

 annak udvarába akarta űzni. E czélból ezen állatok ganéjából annyit 

 gyűjtött, a mennyi elegendő volt az én udvaromtól a kiszemelt ember 



