106 



szabb feketés szőrrel vegyítve, hogy a feltest tulaj donképen inkább feketé- 

 nek, mint barnasárgának látszik, s ezen fekete vegyület névszerint a hát 

 oldalain s az egyszínű testoldalak mellett nagyon megsűrűsödik, s mint- 

 hogy itt ismét egy ^ — H'" .széles, a fültötöl a fark tövéig futó oldalcsík kez- 

 dődik, mely aztáii majdnem párvonalosan fut azzal, mely a fejen már a 

 fülek közt képződve mindenütt l^/2"'-nyi szélességben, az oldalokon végig 

 a fark tövéig fut, az egész feltest oly színt nyer, mintha háromcsíku volna, 

 s ezért lehetne nevezni- őt irixtriatta^-ivak is. 



Van birtokomban egy üatalabb nőstény Felső -Besnyőről, melynél a 

 hátcsík a tarkón meg van szakítva ; ezen csík a szemtájtól a fej közepén 

 megy végig, azután megszakad, tarkóján nyoma sincs, a vállak közt ismét 

 kezdődik s fut a farktőig. S a tiszaföldvári vén nősténynél sem a fejen, sem 

 pedig a tarkón nyoma sincsen a vonalnak, csak a vállak közt kezdődik s 

 fut a farkig. 



Vájjon nem-e a nősténynek ismertető jele az? Mert egy fiatal felső- 

 besnyői hímnél a sávoly egészen meg van. 



Érdekes jelenség ezen egérnél még az is, hogy egész feltesten s olda- 

 lain a többiek közül sokkal hosszabb, de finom szőrök nyúlnak ki, mi 

 által majdnem soha sem sima, hanem mindig borzas, mi sajátságos kiné- 

 zést kölcsönöz neki. 



Téli bunda. Az 1853. május 4-kén Felső-Besnyöről Svoj barátom 

 által hozott 4 darab csaknem egészen hasonlított az általam 1852. ápril 

 15-kén fogottakhoz, mert téli bundájúkon a hátközep barnasárga színe 

 annyira sötét s fekete szőrrel vegyült, hogy az egész háton inkább a fekete 

 szín volt az uralkodó, s az oldalak alig keveset sötétebb oldalesíkjai ezen 

 sötét árnyalatba észrevétlenül vesznek el, s csakis a test világosabb barna- 

 sárga oldalain tűnnek elő határozottan. 



Téli mezben a test oldalainak s az altestnek színei meglehetősen 

 különböznek egymástól, s nyári mezben inkább ■ észrevétlenül egymásba 

 átmenők. Teli bundájában a feltest fekete szőrei hosszabbak, kiállóbbak, 

 jobban fedik az alattok levő kurtább világosabbakat; ezért a sötét színezet 

 túlnyomóbb, a csíkozat észrevehetőbb, az állat homályosabb. 



Nyári bunda. Azon két hímnél, melyeket 1853. ápril 15-től május 

 37-kéig tartottam, a bunda lassanként mindig világosabb lőn. Legnagyobb 

 része azon fekete szőröknek, melyek a feltesten kinyulók voltak, elkopott, 

 megrövidült, kevéssé fedte a náluk mindig kurtább, világosabb, sárgabarna 

 szőröket; s minthogy ezek is meghalaványultak es szürkébbek lettek, az 

 idősebb hímek ezen neme a háton barnás sziu-kesái'ga, s csak általánosan 

 feketebarnával vegyültnek mondható. A szeles sötét oldalcsíkok majdnem 

 egeszén eltűntek, alig volt meg a nyomuk; s azon \ilágos tértől, mely 

 fiatalabb példányoknál s teli állatoknál ezen oldalcsíkok s a hát fekete 

 közép sávolya közt látható, alig voltak megkülönböztethetők. 



