118 



orrszörök, kivévén a felsőket, melyek alapjukon barnák, fehérek. Füllebe- 

 nyeik feketés barnák, barnás sárga szürke szőrökkel ; a hátsó lábak térdei 

 feketén határoltak s felettök is van egy feketés folt. A fark felső része sötét 

 barna ; az alsó részek úgyszintén a lábak belső oldalai s a kacsok egészben 

 véve karmaikkal együtt zavaros fehérek ; a fark alsó oldala azonban fénylő 

 ezüst fehér. Ilyen a hím középkorában. 



(E leirást egy lS41-ki clecz. 30. Puszta-Rácz-Szent-Péteren Ercsi mellett kiásott 



példányról vettem ; ott 5 egyforma színű példáuyt találtam, — s ekkor vettem észre 



talajdonképen, liogy ezen egerek a többiektől különböző fajt képeznek.) 



Középhorú hímek nyári hundában. (1852. jun. 26-án kikészített, de már 

 ápril 15-én Felső-Besnyőről hozott hím «zerint.) 



Mentül inkább enyészik nyárban a téli bunda kiálló fekete hosszú 

 szőreinek elkopása által a felső részek sötét színezete, annál inkább, s épen 

 ennél fogva ezen részek nyárban mindig világosak, sárgább és szürkébb 

 szinűekké válnak, mint téli bundában voltak, s pedig annyira, hogy épen 

 annyi sárga barna szürkét, mint fekete barnát vegyítve láthatni, s hogy 

 maga a hát közepe s-a fej felső része is alig kevéssel sötétebb, mint a többi 

 közel fekvő felső részek. Az egér szürke színezet ezen mezben túlnyomó. 

 A felső orrszőrök alapi fele csupán barna ; s a fehér alsó részeken a szür- 

 kés alapszín mutatkozik. 



Középhorú nöstényeh nyári s téli bundában. 



Ezek ugy télen mint nyáron hasonlók az ezen kori hímekhez, mégis 

 az utóbbiaktól kisebb nagyságúak s kivált az által különböznek különösen, 

 hogy felső részeiken, még magán a hát közepén és a fark felső oldalán is, 

 a sötétebb egér szürke szín majdnem feltűnőbb a feketénél; nálok téli 

 mezben valamivel kevesebb a hosszú kiálló fekete szőr, és rozsda sárga 

 vegyület mint a hímeknél ; de orrszöreik közt is több részint egészen 

 részint félig feketéket találni, s alsó részeiknek fehére még piszkosabb s 

 még inkább rozsdabarna árnyalatú. 



Yén érett hinieh. (1852. ápril 15. Felső-Besnyön Gözü hordás alól egyedül kiásott 

 vén hím leírása után, mely az eddig látottak közt legvénebb volt.) 



Ven korukban a hímek valamennyi felső részeiken szürke, vörös 

 sárgabarnák, a fej mellső részen s a test oldalain legvilágosabbak, de a 

 háton s név szerint közepén legsötétebbek; a fark felső részén feketés 

 barna, ep ilyen a sárgabarna rövid szöröcskékkel födött fülkarelycsán. 

 E korban az orrszőrök többnyire tiszta fehérek, s csak a leghosszabbak 

 közül némelyek alapjukon sötét barnák; orrmánycsúcsán is fehér szőröcs- 

 kék gyakran láthatók; fülei mögött a fehér foltocskák csak néhány szőrrel 



