132 



Ha a széthányt hordás alatt a fészket száraznak találtam, biztossággal 

 lehetett arra számítani, hogy egerek is vaunak alatta ; ellenl)en, ha a fészek 

 nedves és penészes volt, akkor vagy kivesztek lakói, vagy elköltöztek 

 belőle. 



A fészekben magában csak egyszer találtam az egereket F.-Besuyön, 

 különben, míg az ásással a fészekig jutunk, mindig kimenekülnek belőle 

 oldalmeneteikbe. A fészeknek nincsen bizonyos helye a hordás alatt ; s egy- 

 szer majd egyenesen a hordás közepe alatt, máskor annak egyik vagy másik 

 szélén, néha 1', néha Í2', söt 2^/2'-nyira a földréteg alatt találtatott. 



Tápanyagai, melyehhöl téli hészleteit ( Gözü-liordásoh) hésziti. 



Minthogy ezen egérfaj igen különböző mezei plánták magvaira, mint 

 p. o. a vad muharra, a gazos helyeken gyakran igen sűrűn álló s csak ara- 

 tás után növő labodaparélyra; a frissen trágyáit mezőn gyakran előjövő 

 disznóparéjra, a ballangóra, a kölesre van utalva stb. ; hát téli készleteik 

 közt is a szerint, a mint ez vagy amaz növény gyakoribb, ebből vagy amab- 

 ból van jelentékenyebb mennyiség jelen. 



Minthogy valamennyi egér általán véve válogató, s táplálékában a 

 változatosságot kedveli: a Gözü -egerek is ennélfogva téli készleteikbe leg- 

 inkább különböző növények kalászait hordják össze. Mégis a leggyakrabbak 

 a muhar- és parélykalászok, mély kettő ritkán hiányzik a hordásban. Néme- 

 lyekben több muhart találtam, mint labodát, és pedig úgy, hogy a muhar 

 mindig mélyebben, s a labodakalászok fölötte mindjárt a föld rétege alatt 

 feküdtek. 



1. Kákos-Keresztúron 1852. nov. 1-én találtam egy nagy hordást, 

 mely többnyire csak muharkalászokból, kóró nélkül, G"-nyi magasságban 

 volt fölrakva ; laboda alig volt közte. 



2. Egy másik ugyanott csaknem tisztán fekete muharból állott, mel}^ 

 közt csak itt-ott egy sárga muharkalász, kevés zabkalász volt látható. 



3. A Rákos-Keresztúron kukoriczatarlókon talált néhány hordásban 

 a felső nagyon megpenészesedett, s büdös labodaréteg alatt muhart s e közt 

 meglehetős számú egyes kukoriczamagvakat találtam. 



4. A Pest melletti kőbányai szőlők köles tarlóján lévő hordásokban 

 csaknem csupán köleskalászok voltak fölhalmozva, egyes mubarkalászokkal 

 vegyítve ; e fölött azonban közvetlenül a földréteg alatt az ördögszekér 

 (eryngium campestre) kóróinak egyes nagyobb darabjai. Ezt egyébiránt 

 számos más hordásban is legfelsőbb réteg gyanánt találtam. Ezen iringót, 

 melynek magvát eszik is, s melyet nálam fogságban be is hordtak, alkal- 

 masint azért rakják a hordás tetejébe, hogy általa a földrétegnek mintegy 

 vázat alakítsanak, részint talán azért is, hogy kalászainak tövisei által az 

 utánok áskálódó ellenséget visszarettentsék. 



