198 



A RÓZSAGUBAOS FEJLŐDÉSÉRŐL.* 



PaSZLAVSZKY József reáliskolai tanártól. 

 (I-BÖ tábla.) 



A gubacsok már a legrégibb időkben felköltötték az emberek figyel- 

 met. Plinius magát a rózsagiibacsot is említi (spongea, cynorrodi). A gu- 

 bacsok eredetére nézve azonban csak az újabb időben merültek fel számba 

 vehető nézetek. 



Redi, a ki a rovarok szaporodását illetőleg különben igen sok felvilá- 

 gosító megfigyelést tett, a gubacsokról és a bennök levő pondrókról még 

 azt tanította, hogy azok maguktól támadnak, vagyis, hogy a növények élet- 

 ereje hozza azokat létre. «Nem nagy vétek — úgymond — a philosophiá- 

 ban hinni, hogy a gyümölcsökben keletkezett férgeket ugyanaz a szellem, 

 ugyanaz a természeti ero szüli, a mely a növényeken a gyümölcsöket létre 

 hozza ; és habár némely iskola hívei bizonyosnak tartják is, hogy a kevésbbé 

 nemes lény nem hozhat létre magánál nemesebbet : én még sem tartózko- 

 dom az ellenkezőt állítani ; hiszen egyedül a tölgy gubacsában fejlődő 

 legyek és legyecskék ezt minden kétségen kívül helyezik. — Nem tartom 

 paradoxonnak, hogy a növényeknek vegetatív életök mellett érzékenysé- 

 gök is van, mely őket képesíti állatok létrehozására (facesse abili alla 

 generazione degli animali).^ Ennek bizonyítására idézi DEMocRiTOS-t, «qui 

 omnium herbarum succos expressit, et ne lapidum virgultorumque vis 

 latseret, aetatem inter expérimenta consumpsit»; továbbá Amaxagoras-í, 

 EMPEDOKLFS-t, míut a kik ugyanazt hitték, meg a Manicheusokat, a kik a 

 növényeknek érzést tulajdonítva, azok megsértését vagy kitépését gyilkos- 

 ságnak tekintették. 



REDi-nek e nézetéről Okén is megemlékezik,^ midőn mondja, hogy 

 «ma már senki sem fogja hinni, hogy a kukaczok a gubacsokban maguktól 

 jönnek létre, vagy hogy petéiket a gyökerek szívják fel,^ vagy hogy a 



'''■ Lényeges eredményeiben előadatott a k. m. Term. tud. Társulat 1880. máj. 

 26-ikán tartott szakülésén ; ez értekezés amaz előadás kidolgozása. 



^ Fbancesco Redi : Esperienze intorno alla generazione degli insetti. Firenze, 

 1668. 147. 1. 



- Allgemeine Naturgeschichte. Stuttgart, 1835. II. 2. r. 863. 1. 



^ V. ö. Reaumur : Mémoires poiu' servir à 1' histoire naturelle des Insects. 

 Paris, 1734—4-2. T, III. part. 2. 259. 1, 



