202 



rózsagubacs képződését iigy fogja fel, hogy az egy rïujyhol keletkezik. Hogy 

 miképen növekednek a gubacsok, sokszor akarta szemlélni, de mindig csak 

 kifejletteket talált.^ 



Leírja a gubacsdarázsok tojó készülékét és szerepét is, mely abban 

 áll, hogy, hosszúra levén nyújtható, mély sebet üt vele az állat a növé- 

 nyen, rajta mennek át a peték és annak segítségével jutnak be a levél állo- 

 mányába.^ 



Eeaumur megfigyelései értékesek és részben szabatosak is, de nézetei 

 a puszta okoskodáson alapuló kifejezésektől még sem mentek. 



EÖSEL V. RosENHOF általában Malpighi nézetéhez csatlakozik.^ 



Ugyancsak Malpighi felfogása értelmében nyilatkozik Sulzer és 

 Christ is. 



SuLZER azt mondja, hogy «a mint a tölgyfalevél nagy erén lyukacskát 

 fúr a légy és tojását beleereszti, evvel egyidejűleg izgató nyálka (Schleim) 

 («mi a növényeknek szeretünk érzést tulajdonítani» — mondja), is jut a 

 nyílásba; és a növény nedve ide húzódik, mint gyúladásban levő helyhez, 

 és mintegy daganat képződik a pete körül.* 



Christ a rózsa-gubacsdarázs (Rhodites rosae) peterakását következő- 

 képen írja le : «A nőstény az ág északi oldalára ül, hogy a napsugarak által 

 való kiszárítást megakadályozza; ráilleszti fulánkját, egy sebet ejt a rózsa- 

 ágon és bele rakja petéit, egyiket a másik után. Munkája közben kézzel el 

 lehet venni. Ha munkájával kész, láthatjuk a sebet is fénylő, némileg nyú- 

 lós folyadékkal megnedvesítve, amely az elválasztott növényrészeket széj- 

 jel tartja. Míg a seb friss, a petéket nem láthatjuk; de ha néhány nap 

 múlva a seb száját felnyitjuk, valamennyit a felületen, külön-külön reke- 

 szében (in seiner besonderen Zelle) láthatjuk. A fulánk minden egyes pete 

 rekeszét külön-külön kivájta, a szomszédos rekeszektől válaszfallal elkülö- 

 nítette és egy másik fallal valamennjd rekeszt hosszában csinos sorokba 

 helyezte».^- — A gubacs ké]3ződésére nézve azt mondja, hogy a legtermésze- 

 tesebb a Reaumur véleménye, ismeretes levén, hogy a fának kérge azon a 

 helyen, a hol bemetszik, jobban kiemelkedik mint más helyen, mivel a 

 nedv oda törekszik, a hol kevesebb ellenállásra talál. ■ — A seb gyuladásos 

 hely, oda áramlik a növény nedve, melyet a lárva, a mint a petéből 

 kikél és a növényből táplálkozik, folyton fentart és öregbít. Ezen nedv- 

 odaáramlás következtében dagad fel a hely. A lárva a középen marad, és 

 a mint növekedik és maga körül rágja a növényt, növekedik a gubacs is.^ 



^ Idézett munka. III. 258. 1. ^ idézett munka. 277. 1. 



^ EösEL V. EosENHOF : InsBctenbelustigungeu. 1746. II. 3. Tlaeil. 

 * Dr. Sulzer's Abgekürzte Gresciiiehte der Insecten. 1776., 182. 1. 

 ^ Christ : Naturgescliiclite der Insecten aus der Bienen-,- »Wespen- u. Ameisen- 

 gesclilecht. Frankfurt a. M., 1794. IV. 476. 1. 

 ^ Idézett munka. 41-5—446. 1. 



