203 



. Brandt és Ratzeburg is tettek megfigyeléseket különösen a rózsa- 

 gubacsra vonatkozólag. «A párzást — mondják — soha sem tudtuk 

 kilesni, akármennyi két nembeli egyénünk volt is együtt és akárhányszor 

 szemléltük is őket; a peterakást azonban sokszor sikerült szemlélnünk. A 

 nőstény sokáig készülődött hozzá, csápjaival keresgélve s ide-oda futkosva. 

 Potroha azután elkezdett remegni, kissé felemelkedett és alsó fele a felső- 

 től annyira eltávolodott, hogy egymással majdnem derékszöget képeztek; 

 az utolsó szelvény hegye függélyes irányba feszült neki a rózsaág epider- 

 misének és a peterakó serték most függélyesen juthattak be a peterakó 

 ejtette sebbe. Ebben a helyzetben azonban csak pár perczig láttuk őket 

 megmaradni ; tovább mentek és ez elhelyezkedést az ág más részén épen oly 

 rövid időre ismételték, valószínűleg azért, mert azok a helyek nem tetszet- 

 tek nekik. Egyszer egy nőstény egy ág végére a még ki nem fejlődött leve- 

 lek képezte nyíláshoz jutott. A szúrást itt ismételte. A potroh két része még 

 tágabbra nyílott és az állat — csápjai és lábainak némi mozgatását leszá- 

 mítva — mozdulatlan maradt. És megmaradt e helyzetben este és éjjel; 

 csak másnap reggel (körülbelől 14 — 15 óra múlva) hagyta el a helyet. — 

 A peterakásnál ilyen hosszú ideig való maradását illetőleg semmi esetre 

 sem csalatkozunk, azért némi sejtelemre jogosultaknak hiszszük magunkat ; 

 nevezetesen sejtjük, hogy ezen idő alatt valamennyi petéjét lerakja, és 

 hogy a fulánk változtatott helyzetével minden egyes petének a helyét ki 

 tudja csinálni. — ■ A megsebzett helyen csak egy kis nyílás volt látható. 

 Sajnos azonban, hogy a rózsaágat már nem lehetett sokáig a vízben élet- 

 ben tartani és a megsebzett helyek, a melyeken a bedeguár képződésének 

 legalább első nyomait látni reméltük, elszáradtak. — A szúrásnak külön- 

 ben mélyebbre kell hatolnia, mint pusztán az epidermisbe, minthogy a 

 bedeguár nemcsak sejtes képződmény, hanem faképződés is van benne ».^ 

 A bedeguár kifejlődésére nézve azt hiszik, hogy annak igen gyorsan kell 

 történnie, mert egyszer már május 3-ikán találtak jól kifejlett bedeguáro- 

 kat, a mikor az ő rovarjaik még ki sem keltek s a szabadban «legfeljebb 8 

 nappal az előtt« bújhattak ki. 



Igen tanulságosan állította össze Czech az ujabb irodalomnak a 

 gubacsképződésre voniatkozó adatait.^ Ebből veszem ki a következőket : 



Czech a gubacsképződésre vonatkozó elméleteket három csoportba 

 foglalja: Vannak elméletek, melyek a gubacsok keletkezését mechanikai 

 hatásnak, mások erjesztő anyagnak (Fermentationstheorie) és mások végre 

 fertőző anyag (Infections-théorie) hatásának tulajdonítják. 



^ I. F. Brandt u. I. T. C. Ratzeburg : Medizinische Zoologie. Berlin, 1833. II. 

 B. 148. 1. 



^ Stettiner entom. Zeitung. 1854. Czech : Über der Ursprung der Gallen an 

 Pflanzentheilen. 334. 1. 



14* 



