oldódnak, mint a bör s a villafark. Búvárlatait az ö Chaetonotus maximusán 

 (Chaetonotus [Ichtliydium] Schultzii, Meczn.) végezte s a sörték alakját és 

 szerkezetét is leírja, melyek alapjukon két kis melléksörtévei vannak 

 ellátva.^ ScHMARDA már figyelemre méltóbb megjegyzést tesz, miután azt 

 mondja, hogy az Ichthydium jamaicensénél a sörték kis dudorokból, az 

 Ichthydium tabulatumnál pedig a hatszögű terecskék közepéből emelkedő 

 dudorkákból emelkednek. ^ 



Az Ichthydiumok fennemlített cuticula képleteinek alaki és szerke- 

 zeti viszonyait legpontosabban H. Ludwig és 0. Bütschli tanulmányozta 

 az Ichthydium Larusnál és Ichthydium maximumnál. H. Ludwig szer"nt a 

 hátsörték csupán a hátoldal ívelt felületét borítják és a hasoldalon, a fark- 

 végén s a test mellső részén teljesen hiányoznak s a test mellső harmadá- 

 ban feltűnően kisebbek, mint a test többi részein, hol sokkal erősebben 

 vannak kifejlődve. 0. Bütschli vizsgálatai ellenben a mellett szólanak, 

 hogy e sörték még a homlokon is előfordulnak, csakhogy itten szerfelett 

 kicsinyek. 



A sörték elhelyezését illetőleg mindkét búvár egyező nézeten van, 

 azaz, hogy a hátoldalon hossz-sorokban vannak elhelyezve, csakhogy míg 

 H. Ludwig az Ichthydium Larusnál csupán kilencz sort számlált, addig 

 0. Bütschli ugyanezen állatnál tizenegyet s az Ichthydium maximumnál 

 tizenötöt, melyek H. Ludwig szerint a test különböző szélességének meg- 

 felelőleg különböző elhajlásban futnak. A sortén mindkét búvár két részletet 

 különböztetett meg, nevezetesen az alapi részt s a tulajdonképeni sörtét. 



A sörte alapi része H. Ludwig észlelete szerint mellűiről kissé ívelt, 

 hátrafelé két, egymástól távolodó nyúlványban folytatódik s többé-kevésbé 

 háromszögre emlékeztető lemezke, oldalt kissé bemetszett szegélylyel. 

 0. Bütschli leírása ettől csak annyiban tér el, hogy a két, hátrafelé 

 irányuló és egymástól távolodó nyúlványról említést nem tesz. ^ 



Az Ichthydium Larus és Ichthydium maximumon tett észleleteim 

 alapján e két nézet közül az 0. BüxscHLi-ét kell helyesnek tartanom, 

 miután legnagyobb igyekezetem daczára sem tudtam a H. Ludwig által 

 leírt nyúlványkákat megkülönböztetni., bár e czélból részint különböző 

 reagenseket alkalmaztam, részint pedig több példányt roncsoltam szét a 

 fedlemez megnyomása által. 



Az alapi lemezről a sörték három, kissé kiemelkedő nyúlványról 

 erednek, melyek közül egyik, miként azt H. Ludwig és 0. Bütschli is 

 megjegyzi, az alapi lemez hátsó feléhez, míg a más kettő ellenkező irány- 

 ban, egymástól meglehetős hegyes szög alatt távolodva halad. '^ E három 



^ Id. m. p. 247. Taf. 6. fig. 4. 5. 6. ^ j^ ^i. p. 8. 



^ V. ö. H. LuDvvra id. m. p. 196 és 0. Bütschli id. m. p. 387. 



* H, Ludwig és 0. Bütschli id. művei mellé csatolt raiz 15. 13. és 2. 3. 9. ábra. 



