161 



szolgál sok gubacsnak az a tulajdonsága, hogy bizonyos éretség ntán lehull 

 a földre, hol a fű között, a levelek alatt megtalálni, és minthogy sárral 

 homokkal bevonódik, felismerni igen nehéz. A C. superfetationis gubacsait 

 a fán a zöld, a földön a barna szín rejti el az ember és az ellenséges rovar 

 szemei elöl. Az A. fecundatrix kihulló belső gubacsait a földön még soha 

 sem birtam megtalálni, pedig sokszor és nagy türelemmel kerestem olyan 

 fák alatt, melyeken vagy melyek alatt az üres külső gubacsot elég nagy 

 számban láttam. 



Közönségesen ismeretes, hogy a gubacsdarázsoknak sok élősdi ellen- 

 ségök van ; legtöbb van azokban, melyek gubacsai legkevésbbé védők. A 

 gubacs védő tulajdonságának foka és az élősdiek száma között fordított vi- 

 szony van. A C. Kollari, lignicola, coriaria gubacsaiból sokkal több élősdit ne- 

 véltem, mint aC. calicis vagy glutinosa-éból. Ugy látszik, hogy a föld alatt 

 rejtőzködő gubacsok legkevésbbé vannak kitéve az élősdiek támadásának : 

 az Andricus serotinusnak mintegy 50 gubacsából egyetlen élősdi sem jött ki. 



A Rhodites rosa? gubacsaiból több éven át neveltem a zselléreket és 

 élősdieket s azt tapasztaltam, hogy legelőbb jönnek ki belőle aSynergus- 

 fajok, azután a Siphonurá-k, továbbá a Hemiteles- és végre a Torymus- 

 meg a Callimome-fajok; vagyis leghamarább is bújnak azok, melyeknek 

 peterakójok rövid és gyenge, azután fokozatosan a mind hosszabb és erő- 

 sebb peterakóval bírók. A fejlődő gubacs és az élősdiek peterakójának 

 hossza közötti viszony könnyen felfogható. Azok, a melyeknek rövid és 

 gyenge peterakójok van, csak a fiatal gubacsba tudják elhelyezni petéjöket, 

 tehát hamarább kell kijönníök, mint azoknak, melyek erős és hosszú pete- 

 rak ój okkal a vastagfalú és tömegesebb gubacs falát is átfúrhatják. 



Tfrnészetrajzi fiizelek. VI. köt. I — II. füzet. 



11 



