ismerteti s :245 fajt lát el biztos adatokkal. Újabban én* állitám össze a 

 magyarországi madarak névsorát, és azok számát 345-re emeltem. Ez ösz- 

 szeállítás sem tökéletes, részint mert tévedésből már többször megfigyelt 

 fajokat hagytam ki, helyibök olyanokat tettem, a melyek mindeddig még 

 kétes előfordulásnak, részint mert madárfaunánk folyton új alakokkal sza- 

 porodik. 



Egy újabb összeállítást kísérlettem meg, e szerint a fajok száma 

 ;]8l-re emelkednék, tehát az összes európai fajoknak — hozzá értve a me- 

 diterran régiót — több mint felét tenné. E számot oly könnyen elfogad- 

 nunk még Fem szabad, mert vannak irodalmunkban dolgozatok, hol több 

 ritka faj soroltatik fel anélkül, hogy a megjelenésükre némi súlyt is fek- 

 tettek volna. Az ily módon felsorolt ritka fajok mint kétesek jegyzendők 

 meg, vagy egészen elhagyandók. A j)ontos adatot nélkülöző felsorolást 

 csak nagy óvatossággal lehet felhasználni, mert igen gyorsan terjed el az 

 ily tévedésen alapult hiba. Koenhuber «Die Vögel Ungarns» czimû munká- 

 jában sok nem magyarországi fajt sorol fel, a többek között a szűz Danit 

 (Gnis i'irgo L. ) is. Dr. Mojsisovics Ágoston az osztrák tanügyi miniszté- 

 rium megbízásából Baranya megye madárvilágát kutatta s eredményét a 

 MíttheíL des naturiviss. Ver. für Steiermarh, 1882 tette közzé. E munká- 

 ban is találkozunk a szűz Daruval, és jólehet nem volt adata előfordulásá- 

 hoz, KoRNHUBBR uyomdokaiu mégis felsorolja és ezt mondja róla : (Ujehört 

 ithrigeiis zur Fauna Inmg a rie a ^k Es így számos fajt lehetne felhozni, melyek 

 jegyzetek nélkül soroltattak fel anélkül, hogy előjö vételükről valami biztos 

 mondatott volna. 



Ornithologiai szempontból Magyarország igen kedvező fekvésű, a 

 középeurópai fajok majd nem tökéletesen képviselve vannak, azonkívül az 

 északi, nyugati és mediterrán fauna alakjaival is bővelkedik, nemkülön- 

 ben keleti fajokkal, melyek madárfaunánknak nagy érdeket kölcsönöznek. 

 Vessünk rövid pillantást az újabbkori jelenségekre, melyek e regiokból 

 látogattak el hozzánk. 



Az északi jegestenger állandó lakója a lágy Dunna, Somatería molis- 

 sima L. az 1871-dik év tavaszán délre vándorolt. Hazánkban Árva megye- 

 ben telepedett meg, és két példánya bukdácsolt az Árva folyón, Arva- 

 Váralja mellett, a midőn az egyiket egy erdész elejtette. E szép példány 

 kitömetvén, mostanig diszíté az árva-váraljai gyűjteményt, Eowland William 

 főerdömester úr szívességéből azonban a magyar nemzeti múzeum állattá- 

 rába került. A Vészmadár, Fulmar as haesitatus Kühl, az atlanti tenger szár- 

 nyasa, mely még az angol partokra is nagy ritkán vetődik, ugyancsak a 

 hetvenes években hazánkba tévedt, és Szepes megyében lövetett meg; ké- 

 sőbb csere utján került muzeumunkba. Az ázsiai vad ÖUjc, Buteo feroxGm.. 



■'■ iicudszeretí ucvsora ;i iiiui^y;t,rurszági uiíidarakiuik, 1881. 



