giore, liiteo : ocellis uigris, trigonis ; antennis dimidio corporis a-qiiiloiigis ; 

 abdomine luteo, infra pallidiore, elliptico, marginibus circa medium forti- 

 ter dilatatis, pilis brevibus sparsis vestito ; pedibus liiteis ; furcula dimidio 

 corporis íBquilonga, colore dilutiore. 



. Antennarum articulis maris ultimis rufis, ferminae dilute-violaceis. 



Longitudo corporis 0*5 — 0'7 mm. 



Inter plantas varias, ssepc etiam in foliis Vitis viniferffi ubique frequens. 



A test kétszer oly hosszú, mint széles ; a fej kevéssel szélesebb, mint 

 hosszú, egyszinű sárga; a szemek feketék, gömbháromszögalakuak ; a csá- 

 pok oly hosszúk, mint a test fele, a hímnél jóval vékonyabbak mint a nős- 

 ténynél, az első három íz világos sárgás-barna s a végső ízeknél valamivel 

 hosszabbak, a csápok végső egyenlő ízei a hímeknél sárgás-barnák, a nős- 

 tényeknél gyengén viola-színüek ; a potroh körvonala ellipticus, oldalsze- 

 gélyei kiszögellök, igen finom, rövid, ritkán elhelyezett, hegyes tüskékkel 

 van fedve, melyeknek tüszői színtelenek ; a potroh színe egyenlően sárga, a 

 hasi rész világosabb, valamint a lábak is, melyek igen ritkán elhelyezett, 

 finom szőrökkel vannak borítva ; az ugró-villa világosabb mint a test, oly 

 hosszú, mint a testnek fele s rajta a ritkán elhelyezett szőrök igen finomak. 



Ismeretes e faj Anglia-, Svéd-, Franczia- és Finnországból. Hazánk- 

 ban rendkívül gyakori s az élő növények leveleinek alsó lapján májustól — 

 októberig mindig található. E fajt, mely a szőlőlevelek alsó lapján igen 

 közönséges — ezért adta Lichtenstein a Sîïiynthunis vitis nevet is - — , 

 gyakran összetévesztik a szölőpusztító Phylloxerával, pedig ez egy teljesen 

 ártalmatlan rovar, mely a szölöleveleken ép úgy mint más növényeken is a 

 növény szőrszálaival táplálkozik. Hazánkban a következő helyekről isme- 

 retes : Tahi-Tótfalu, Szent-Endre, Békás-Megyer, 0-Buda, Vácz, Farkasd 

 (Pestmegye), Sik-Abony (Pozsonymegy e), Pécs (Baranyamegye), Arad 

 (Aradmegye), Gyöngyös (Hevesmegye), Szendrő, Sajó-Kaza (Borsodmegye), 

 Hódmezö-Vásárhely (Csongrádmegye). 



6. Species. SMYNTHUEUS VIRIDIS Linn. 



, Sj'ii. — Podura viridis Linné, Faun. Snee. ós Syst. Naturae. (Editiones.) 

 1793. Podura viridis Fabricius, Entom. Syst. II, j)ag. 65. 

 1806. Smynthurus viridis Lateeille, Gen. Crust, et Ins. x>ag. 166. 

 1839. Smynthurus viridis Buemeister, Handbuch d. Entom. II, pag. 451. 

 1842. Smynthurus viridis Nicolet, Nouv. Mém. Soc. Helv. VI, Nr. 76, pag. 82. 

 1842. Smynthurus viridis Bourlet, Mém. Soc. Roy. Douai. 

 1844. Smynthurus viridis Gervais, Hist. d. Insect. Apt, III, pag, 401. 

 1867. Smynthurus viridis Lubbock, Trans, Lin. Soc. XXVI, j)ag. 295. 

 1873. Smynthiirus viridis Lubbock, Monograpli of the Coll. and Thysau. pag. 100. 

 1876. Smynthurus viridis Tullberg, Sveriges Podurider, pag. 30. 



Corpore latitudine corporis dimidio ad hue longiore ; capite vix latiore 

 quam longiore, einereo-viridi ; ocellis nigris semicirculariter locatis ; anten- 



