fin 



A nősténynél az ölelök már nem oly complicált szerkezetűek, csujDán 

 egy ízből állanak, mely a hím ölelője alapi ízének felel meg; hengeresek? 

 alapjukon szélesek, végükön kihegyesedők befelé kissé sarlóalakulag gör- 

 bült puha állományú szarvat képeznek, melyen semmi mellékfüggelék 

 nincsen. Felületök azonban finoman szőrözött. A homlokról hiányzik a 

 hímnél oly feltűnő homlokfüggelék. 



A tapogatók mindkét ivaregyénnél egyenlő szerkezetűek, mozgatha- 

 tók, hengeresek. A homlok mögött, közel a szemkocsányok alapjához ered- 

 nek és végük felé fokozatosan keskenyedve néhány finom tapintó szőrben 

 végződnek. 



A szemek hosszú kocsányon ülnek, sok lencséjüek és festenyük sötét 

 violaszínű, nemkülönben a homlok közepén fekvő kis festenyfolt is. 



A hím penise kemény cuticulából áll, alakra egy czipöhöz hasonlít és 

 hegyes fele alá és kifelé irányul. A penis egész fölül ete tömötten álló kis 

 tüskékkel fedett. 



A nőstény petezacskója fordított kúpalakú, hegye két csúcsú és na- 

 gyon kihegyesedő ; a peték sárgás színűek. 



A villa mindkét ivarnál oly hosszú, mint a megelőző négy potroh- 

 szelvény együttvéve, színe élénk piros és mindkét oldalán hosszú sörtékkel 

 borított. 



Más szervezeti viszonyait tekintve a többi Branchipusokhoz hasonló, 

 különösen a Grube által leírt Branchipus Josephinehez és a Dybowszky 

 álial leírt Branchij)us Grubü-hez hasonlít. 



Színe zöldes vagy sárgás ; az általam gyűjtött példányok meg épen 

 halvány zöldes-sárgák voltak, ölelőik azonban sötét sárgák, feje ellenben 

 halvány violaszínű volt. 



A nőstény testhossza : iO — 25 *«^;, ; a hím testhossza aláhajlott hom- 

 lokfüggelékkel : 20—25%; kiterjesztett homlokfüggelékkel 30— 35 «'=(„. 



Eme gyönyörű fajt Angolországban több helyről gyűjtötték, így 

 Baird Blackheath; E. Doubleday Eppneg-, x\ger C. Brigthon; Leach 

 Bristol és Devonshire; Westwood Hammersmith környékéről gyűjtötte. 

 Francziaországb an Prévost Montanban; Desmarest Fontainebleau és Joly 

 Toulouse környékéről ismertetik. Németországban Blasius és Budge Bonn, 

 SiEBOLD és LiEviN Dauzíg környékén találta. Oroszországból csupán Fischer 

 említi. 



Én a Ketyezáton két helyen gyűjtöttem ; a legszebb és legfejlettebb 

 példányokat a Zenoga-tó mellett fekvő egy kis, iszapos fenekű tócsában 

 találtam más Crustaceumok társaságában ; különösen nagy számban voltak 

 a hímek. A második pont, hol találtam a Fekete-tótól a Zenoga-tóhoz 

 vezető útamban talált egy kis kristálytiszta, sziklafenekű, sekély, állandó 

 tó volt; ebben azonban már nem voltak oly szép példányok, jóval kisebbek 

 voltak a Zenoga-tóból fogottaknál s itt a nőstények voltak nagyobb szám- 



Termésxetrajzi fiizefek. vn. knt. •'> 



