70 



rajza (^j-ik ábra) egy kissé mesterkélt, mit maga is elismerni látszik, mikor 

 6 megjegyzést teszi : a Azonban úgy mint le vannak rajzolva, e kmiezek sem 

 élő, sem döglött példányon nem láthatók, mert hegyeknél fogva hosszanti 

 tengely ök köríil kissé tekercsformán egészen he vannak göngyölítve, s két a 

 szarvak előtt ülő csomót képeznek.» 



A hím ölelöinek (szarv) leírásában ugyanazon egyöntetűséget találjuk 

 a két szerzőnél, mert míg például Chyzer az ölelő második ízéről ezeket 

 mondja: «^4 második tag hegyén egy finom tövisbe végződik ; belső a petelik 

 felé néző széle két félholdképü kivágányt mutat, melyeknek külső szélén két 

 '.hasonló domborodás felel meg. A külső szél közepén apró jelentéktelen fogacs- 

 kákkal bír»; addig Dybowszky ugyan e tagról következő megjegyzést teszi : 

 (.(Die Zangen sind von hornartiger Cojisistenz, ihre Form ist in der ersten 

 Hälfte des Verlaufes iinregclmässig dreikantig, die innere obere Kante ge- 

 zühnelt und convex, die untere eingebogen und bildet an dem üebergange in 

 die ziveite Hälfte einen knieförmigen Höcker. Die ziveite Hälfte ist zusam- 

 mengedrückt und endet etwa ähnlich lüie bei Branchipus cloniger mit einem 

 seichten halbmondförmigen AusscJmitte.» Az azonosság legszembetűnőbb 

 azonban a két szerzőnek e szervre vonatkozó rajzaiban, melyeknek fac 

 similéjét a II. Tábla '3-ik ábrán b alatt és a 6-ik ábrán közlök. 



Lássuk már most a nőstény fejének függelékeit Chyzee leírásában és 

 DvBowszKY-éban. Chyzer szerint «A nősténynek feje annyira különbözik 

 a hím fejétől, mintha másfajú állaté volna. A homlok itt egészen sima, egy- 

 szerű, -minden nyújtvány nélküli; az ábrán mely hasonló állásban van raj- 

 zolva, mint a hímnél f alatt látható ; a két nagy kar helyett itt csak kurta, 

 d£ szintén erős szarvak láthatók. E szarvak kéttagúak, a tövük (első tag) 

 csaknem az egész szarvat képezi, némileg körtealakú, belső oldalán hegyes 

 horogcdakú foggal ; a második tag az első tagnak horogalakú nyujtványához 

 hasonlít. Ez s a horogalakú fog homorít szelőkkel állanak egymásfelé s némi- 

 leg rákollóhoz hasonlítanak. Különben egészben véve fog nélkül, a nőstény 

 szarvai a pókok rágonyaihoz hasonlítanak leginkább. A fenn leírt lemezek- 

 nek a nősténynél nyoma sincs.» Ugyanezen viszonyokat tünteti fel Dy- 

 bowszky, midőn ezeket mondja : «Bei den Weibchen íviederholen ■ sich alle 

 die genannten drei Theile, mir sind sie hier anders gestaltet. Das Basalglied 

 .stellt einen konischen Zapfen dar, statt der mächtigen Zangen findet sich 

 nur ein dünner, spitzer Fortsatz und zuletzt vertreten zwei dünne, spitze, 

 sichelförmig gestellte Fortsätze die bandartigen langen Anhänge des Männ- 

 chens.» A két szerző által e szervről adott rajz első tekintetre különösen 

 külső alakját illetőleg ugyan eltérni látszik, mint azt a IL Tábla 5-ik és 10-ik 

 ábrákon közölt fac similék is igazolják, de ezen eltérésnek is megvan a 

 maga magyarázata; mert ugyanis Dybowszky e rajzát (10-ik ábra) bor- 

 szeszben sokáig állott példány után közli, mint azt ábráinak magyarázatá- 

 ban megjegyzi. De ha összehasonlítjuk CnYZER-nek rajzát (II. Tábla 5. ábra) 



