87 



száma kettő s ezek a test közepe táján, vagy még hátrább húzódva, egy- 

 mással szemben foglalnak helyet. James-Clark és Bütschli megegyeznek 

 abban, hogy a lüktető íiregecske kiürülését követő újból való megtelése 

 egészen oly módon megy véghez, mint bizonj^os csillószőrös ázalékállat- 

 káknál, pl. az üroleptnsnál : «A test felülete alatt — mondja Bütschli^^, — 

 az eltűnt üregecske helyén először egy hosszúra nyúlt, keskeny nedvűr 

 képződik, mely valószínűleg (mit eddig biztosan nem dönthettem el) több 

 apró üregecskének összefolyásából keletkezett. Csak kevéssel a systole előtt 

 gömbölyödik a résszerű nedvtartó üregecskévé.» Vizsgálataim szerint a két 

 szemben álló üregecske közül csak az egyik (a 8. ábrán a jobb oldalon 

 fekvő) felel meg a tulajdonképi lüktető üregecskének, mig a másik a mind- 

 járt leírandó szájnyílással áll összefüggésben. 



A Craspedomonasok szája James-Claek szerint a galléron belül az 

 ostor alapja mellett létezik; ide látta nevezett búvár az ostor által előidé- 

 zett örvénybe jutott apró testecskéket sodortatni, — a nyelést azonban nem 

 sikerűit közvetlenül megfigyelnie.'^ Bütschli ellenben a szájat s a nyelés 

 folyamatát a következő módon írja le : «Ha kedvező körülmények között 

 figyelemmel vizsgálunk egy állatot, közvetlenül a gallér alapján, a test 

 egyik szélén, a körvonalból kiszökellő üregecskeszerű képződményt látunk 

 időről-időre megjelenni, mely valamivel később ismét elenyészik, mire 

 azután bizonyos idő elteltével hasonló képződmény jelen meg az ellenkező 

 testoldalon. Némileg úgy látszik tehát, mintha az üregecske, közvetlenül a 

 gallér alapján, a test körül vándorolna. Mindeddig azonban nem dönthettem 

 el, vajon csakugyan így áll-e a dolog, vagy pedig különböző üregecskék 

 azok, melyek a testnek ellenkező pontjain a leírt módon jelennek meg s 

 enyésznek el. Nekem azonban úgy látszik, hogy az egész tényállás egysze- 

 rűbben magyarázható az üregecske körülvándorlásának feltevése által. Ezen 

 üregecske segítségével a táplálék felvétele a következő módon történik. Az 

 ostor által mozgásba hozott részecskéket, különböző szemcséket (Bacteriu- 

 mokat, Micrococcusokat stb.) igen gyakran láthatunk a gallér külső felüle- 

 tére jutni, a hol megragadnak ; alkalmilag a gallér egész külső felületét 

 több kevesebb ily részecskékkel láttam megrakva. Lassankint láthatjuk 

 azután, hogy ezek a galléron lefelé csúsznak s ha végre a gallér alapján 

 az imént leírt üregecskével érintkezésbe jutnak, ez által felvetetnek s a 

 táplálék a testbe bekebeleztetik. » '* 



Szükségesnek tartottam ezen leírást szószerint idézni, hogy saját 

 eredményeimet vele kapcsolatba hozva világosabban kifejthessem. 



Tapasztalatom szerint a száj csakugyan a galléron kívül, a test sze- 



^'^ Op. cit. p. 2á5. 

 ^^ Op. cit. p. 31.5. 

 '* Op. cit. p. 224. 



