Ç)0 



vége táján foglal helyet az igen kicsiny^ majd egészen kerek, majd öblöze- 

 tes körvonalú lüktető üregecske (9., 12., 13. ábra), mely igen hosszú körök- 

 ben enyészik el s jelen ismét meg. 



A test protoplasmája, melynek tömörebb kéregrétegén külön hártyát 

 nem különböztethettem meg, üvegszerüleg átlátszó alapállományában 

 kisebb-nagyobb számú zsírfényű gömböcskéket tartalmaz, melyek, mint a 

 nem egészen tiszta üveg, néha halvány-zöldes színt játszanak. 



A mag egészen egynemű, vagy csak igen apró szemcséket tartalmaz, 

 tehát primitiv mag, míg a M. pellucidumé Stein szerint hólyagcsaalakú, 

 gömbölyded alakú s a test közepe alatt foglal helyet. 



EUTREPTIA VIRIDIS, Peety. 



(IV. Tábla. 1—13. ábra.) 



«Zöld Astasiaféle piros szemfolttal és két ostorral, úszás közben alak- 

 ját szakadatlanul változtatja.« 



Ezen szavakkal jellemez Peety egy az Euglena viridishez igen közel 

 álló ostorost, melyet a Bern körüli mocsárokban fedezett fel.^ Talán ugyan- 

 ezen ostorost írta le újabban De Fromentel Zygoselmis viridis elnevezés 

 alatt ^; mit azonban' De Fromentel tökélytelen leírása után biztosan 

 eldönteni nem lehet. Ujabb búvárok közül Stein tett még említést befeje- 

 zetlen monographiájában az Eutreptiáról s míg munkája szövegében az 

 Eureptia nemet igen gyanúsnak mondja,^ addig a munka előszavában 

 megjegyzi, hogy Karlsbad közelében Chodau mellett a münchhoíi tavakban 

 legújabban sikerűit az Eutreptia viridist felfedezni «egy az Euglenákhoz 

 hasonló, teljesen indokoltan alapított nemet, mely kettős ostorát s testének 



1 Op. cit. p. 168. Taf. IX. Fig. 1. a— e. 



^ Op. cit. p. 320. Pl. XXIV. fig. 9. 



' Op. cit. p. 100. Stein gyanúját arra alapítja, hogy PERTY-nek az ostorosok 

 számára vonatkozó adatai gyakran niegbizliatlanok s állítása igazolására felemlíti, 

 hogy Peety a Panclorina Moruni (= Synaphia Dujardinii, Party) egyéneinek egy, mig 

 a Chonemonas Schrankiinak két ostort tulajdonít, holott, Stein vizsgálatai szerint 

 épen megfordítva áll a dolog : azaz a Pandorina egyéneinek van két s a Chonemo- 

 nas-fajoknak egy ostora. Erre nézve saját vizsgálataimra támaszkodva meg kell 

 jegyeznem, hogy a Pandorinára nézve PERTY-nek csakugyan nincs igaza : a Pandori- 

 nának mind 32, mind csupán 16 egyénből összetett családgömbjein (azon alaknál, 

 melyet Perty Synaphia Dujardiniinek nevez s melyről mellékesen megjegyzem, hogy 

 bizonyos lelőhelyeken éveken át nem hoz léti'e 32 egyénből álló családgömböket) 

 2 — 2 ostort viselnek az egyének. A mi ellenben a Chonemonasokat illeti, ezekre 

 nézve határozottan PERTY-nek kell igazat adnom, a mennyiben ezen Kolozsvár körül 

 is elég gyakori ostorosoknál egészen állandóan két ostort különböztethettem meg, s 

 e miatt elválasztandóknak tartom az egyetlen ostorral biró Trachelomonas volvociná- 

 tól, melylyel Stein a Chonemonas-fajokat egy iienilie foglalja. 



