9ß 



ostorosak testet a víz állandó áramokban járja át : a nyeldeklö üregecske a 

 garaton beömlő vizet a protopla.smába szorítja, s az ily módon felvett víz, 

 miután a protoplasmán keresztülszürödött s e közben tápláló légnemét 

 bomlási terményekkel cserélte fel, végül a lüktető üregecskében gyűl össze, 

 mely azt a testből kihajtja. 



Az Euglenafélék legnagyobb alakjainál, nevezetesen az Amblyophis 

 viridis- és Euglena tripterisnél (= Phacus trii^teris, Duj.), melyeknek egyes 

 példányai 0,1 — •0,4*'^ óriási hosszaságot érnek el s tanulmányozásra tunya 

 mozgásaik miatt is különösen alkalmasak, arról is meggyőződtem, hogy a 

 lüktető üregecske tartalmát finom résszerű járaton át üríti a garatnak kö- 

 zépső tájába, vagy ennek felső részébe. 



A gömbbé húzódott Euglenák- s Eutrepiiáknál gyakran három üre- 

 gecskét lehet megkülönböztetni (8. ábra.), melyek közül a számfeletti nyil- 

 ván a garatnak, vagy talán az épen említett vezetéknek felel meg, mely 

 kitágulva külön üregecskének látszik. 



Nem tehetem, hogy e helyen ki ne emeljem azon meglepő megegye- 

 zést, mely a moszatoktól, nevezetesen a Palmellaféléktől erőszak nélkül 

 alig elválasztható Euglenafélék s a csillószörös ázalékállatkáknak Stein 

 szerint legmagasabb képviselőinek, a Vorticellaf éleknek garatja s lüktető 

 üregecskéje között létezik. A Vorticellaféléknél (melyekhez az Ophrydium- 

 félék is bízvást számíthatók) a kürtalakú garatnak befelé elszííkülő része, 

 melyet a szerzők nyelőcsőnek (œsophagus) neveznek, orsó- vagy czitrom- 

 alakú öbölbe vezet, mely az ostorosak nyeldeklö üregecskéjének felel meg 

 s a garaton át felvett tartalmát csaknem rhythmicus összehúzódásaival a 

 bélplasmába szállítja, A lüktető üregecske a Vorticellaféléknél is a garat 

 mellett foglal helyet s tartalmát vagy közvetetlenul, vagy a Greeff E.-^ és 

 BüTscHLi "^^ által kimutatott nedvtartó (Eeservoir), vagy mint Wrzesniowski 

 az Ophrydium versatilénél észlelte,^"^ egy finom járat közvetítésével juttatja 

 a garatnak legmellső, előcsarnoknak nevezett részébe. Az ezen berendezés 

 alapjában való megegyezése mellett előforduló nem jelentéktelen különb- 

 ségek mind csak az elkülönülődés fokára szorítkoznak, mely természetesen 

 magasabb a Vorticellaféléknél, mint az ostorosaknál ; a garat és nyeldeklö 

 üregecske feladata ellenben ugyanazon mértékben tér el egymástól, a mily 

 mértékben különbözik a levélzölddel áthasonító Euglenafélék táplálkozása 

 a falánk Vorticellafélékétől : amazok ugyanis csupán vizet nyelnek ; a Vor- 



'■^^ Untersuchimgen ziir Naturgeschichte der Vorticellinen. Arch. f. Naturgesch. 

 37. Jahrg. 1871. 



^* Ueber den Dendrocometes paradosiis, Stein, nebst einigen Bemerkungen 

 über Spirochona gemmipara und die contractu en Vacuolen der Vortizellen. Zeitschr. 

 f. wiss. Zoologie. XXVIII. Bd. 1877. 



^* Beiträge zur Naturgeschichte der Infusorien. Zeitschr. f. wiss. Zoologie. 

 XXIX. Bd. 1S77. p. .312. 



