dem Gefchrei der damaligen Projeftmacherkein Gehör 

 gegeben: fo zierten ihre Ländereien nun fchöne Hek- 

 ken und gute Weiden, dagegen erüere bereits ausge- 

 gangen, die letztern aber verdorben find. — 



So 



tcl, als däfs er nach Eng!.ind gehe, und efn Augenzeuge 

 davon werde, oder, wenn er dicfcs nicht will, folchen Leu- 

 ten glaube, die Ha gcwefen find. Feh las noch ncuh'ch in 

 Kalms Kefadll Norra America von der Vortrefflichkeit der 

 Hiilfenheckcn, daraus ich, den Ungläubigen zu gefallen, 

 hier eine Stelle abichrcibcn will „A^rifolium Kaj. fyn, 

 466, är et tiä, fom imyckenhet finoes i fkogarna uti Acng- 

 land, och med fina bcftändigt gröna blan gör dem täcka 

 äfwen midt i Wintern. Trädct deraf brukas til leklaker 

 för barn; likalci'es til kniffkafr, cmedan dctär hardt, Kuf. 

 Icarnas pifkcfkafc bcfla mcrcodels häraf, ty dct är lillika 

 bojeligt. Förnämfta nyttan, fom de gora fig af detta trä, 

 är til liäckar, fom äro bode täta och wakra, (amt wara nä- 

 Ilan cwigt. Mr. Warner berättade (ig känna en, hwars 

 fidcr for 60 eller Acre är fedan latft planrcra alla häckar 

 rmkring fina ägor em^aft ai detta trä, hwilka häckar ännu 

 denna tiden äro fä täca, at en hund ej kan komma dcrigc- 

 nom. En hack af Agrifolium har framför andra prifec 

 dcrutinnan, at han bchäller lina gr'öna och wackra blan 

 büde Winter och Sommar, och fäledcs är ctgodt fkjul för 

 Far och annan liofkap wid blail ochclakt Wädcr, Af har- 

 ken göras fogcüim. Pä fkoglöfa ortcr nyttias eck detta til 

 bränfle." Kalms Refa v. i, p. 164. 



Ray, ein Schriftflcller des vorigen Jahrhunderts, rühmt 

 fchon die Hülfe als eine gurc Heckcnflanze, und zeigt die 

 Vorzuge an, welche fie vor andern Bäumen und Sträuchen 

 liat Er fagt: „Arbor hxc (Agrifolium) operibus topla- 

 riis, in Septentrionalibus prxfcrtim rcgiooibus prar aliis 

 coromoda Sc opportuna eil ; cum fit ftigoris patientidima, 

 & perenni nitcntium foliorum vtrore afpcdui gratar, nee 

 tonfuram rcfpuar; eoc]ue etiam hortulanis acceptior, tjuoi 

 nee radJcum rcptatu, ncc importuna ramorum liixurie mo- 

 Icfla fit, nee tarnen minus denfa& multiplfcata frondec]uan> 

 c[ua:vis alia arbor frutexvc tonfilis, quantumvis hoc nomine 

 cam improbet J. Bauhinus. Vidimus in viridario D. Joann. 

 Evelyn (in Cantio non longc a Londino) tonfilem Agrifolii 

 fcpctn, dcnfidisnam, pulcherrimatn, 300 ptope pcdcs Ion« 

 F 4 , gam 



