A Hzámításnál Miller adatait * használtam, a melyeket Zepharovich 

 Í8 kimerítő munkájában alapul vett. 



(•; Egyéb ásványok a Kiít-Hnileczröl. 



Qiiarz : Limonitra letelepedett szürke szinti kristályok, a melyek kissé 

 sugaras csomókban a főtengely irányában elnyúltak és szorosan egymás mel- 

 lett képződtek ki úgy, hogy az oldallapok helyett az összenövési, többnyire 

 igen hegyes háromszögalaku felületeket látjuk ; a végeken a Quarz szokott 

 rhomboéderes tetőzése észlelhető. Piirit : nagy, mállani kezdő kristályok 

 r°^^~j , szórványosan apró fehér- viztiszta Quarzzal. 



Baryt. Középnagyságú (5—8 mm. max. széles . 2 — 5 mm. vastag) kris- 

 tályok sürti csoportja, a melyek fehér szintiek, itt-ott a felületen sárgásak. 

 A kristályok csak egyes végeiken átlátszók, víztiszták, legnagyobbrészt át nem 

 látszók, tejfehérek. Miller szerint állítva azokat, látható hogy a basis szerint 

 vastag táblásak es kombinálásuk a közönséges. Legnagyobb a ű . (001) . oP, 

 melynek felülete sima ; utánna az m .(110). ooP következik, melynek lapjai 

 fényesek ugyan, de horizontális irányban sajátságosan vonalasak, mintha a 

 hasisnak megfelelő hasadási irányok mentén valamely oldószer vonalakat 

 mart volna ki. Két makrodóma és egy brachydóma van még a kristályokon, 

 nevezetesen : d . ^01 2) . V2P00, / . ( 104) . ^/iPoo és . (011 ) . Poo ; ezek közöl 

 a d rendesen legjobban kifejlett, míg az / felülete kissé zavart. A kristályokon 

 a h . (010) , coPcxD is mindig található, de felülete rendesen homályos. Egy- 

 néhány kristályon végre, mint finom csík a 5; . (1 1 1) . P és az ?• . (Ili2) . '/aP 

 is nyomokban föllelhető. Az összesen észlelt alakok tehát : 



Mindezen alakokat, az r kivételével a III. tábla 13. rajzán látni, a szo- 

 kott kifejlődésben. A kristályoknak jellemző sajátsága, hogy számtalanszor 

 ismétlődnek az egyközes vagy majdnem egyközes összenövés folytán, minek 

 következtében a lapok felülete a mérésre kevésbbé alkalmas, ámbár a nagyobb 

 lapok tükrözése igen jó. A következő szögértékek tehát inkább csak a meg- 

 határozás czéljaira alkalmasak. 



* Mineralogy, p. 567. 



