85 



A TYPHA- ES SPARGANIUM-NEM VIRÁG- ÉS TERMÉS 



FEJLŐDÉSE. 



Elöljáró közlés. 



Dl". DiETz SÁNDOR-tól Budapesten,* 



A Typha-nem fajai, (melyek közül a T. latifolia L. és T. angustifolia L. 

 szolgált vizsgálati anyagul) tudvalevőleg vízi növények, melyek gyöktörzseik- 

 kel sekély vízmedrek talajában élnek; a gyöktörzsek bizonyos rügyeiböl fej- 

 lődik a földfeletti szár, melyen az első évben sőt néha a másodikban is csak 

 alacsony de vastag, és számos hosszú szálas levél nő ; már a második év 

 kora tavaszán az eddig lapos tenyésző kup megnyúlik és lassanként virág- 

 zati kocsánynyá fejlődik. A virágzani kezdő egyedek már fejlődésük kezdetén 

 is a többiektől megkülönböztethetők egyrészt a tenyésző kup alkotása, másrészt 

 a levelek alakja s általában a lomb alsó részének vastagabb volta által. 

 A virágzati kocsány valamint ennek fejlődése is különösen sajátságos ; neveze- 

 tesen a kifejlődött virágzati kocsány alsó ízei felette rövidek, a feljebb esők 

 azonban helyzetök arányában hosszabbak s hosszabbak, az ezekre következők 

 pedig ismét következetesen rövidülnek, míg végre a legfelső körülbelől az 

 alatta eső 5 — 6 szártag hosszával ér fel és e felett vannak a nő- és a hím- 

 virágzatok. A virágzási kocsány valamint a virágzat ízei bizonyos módon 

 szabályosan nőnek. A kocsány izei kezdetben gyorsabban fejlődnek a virág- 

 zat ízeinél, később a virágok fejlődésekor a viszony megváltozik s a virágzat 

 ízei növekednek gyorsabban a szár felső ízeinél, de közvetlen a virágzás előtt 

 a szár izei nőnek hirtelen, de később a virágzás idején nem nyúlnak tovább ; 

 virágzás után a nő virágzat íze még megnyúlik egy kevéssé, de a termés érés- 

 kor sem női tovább. 



A hímvirágzat az egylaki egyéneknél — s ilyenek a Typhák általá- 

 ban — a nővirágzat feletti szártagokat, — az esetlegesen előforduló kétlakiak- 

 nál a szár végén levő szártagokat foglalja el ; a hímvirágzat által elfoglalt 

 ízek száma 5 — 7 lehet, de legalább 3. A hímvirágokon lepel nincs, hosszú 



'•' Szerző ezen a czímen egy részletes ramikával a k. ni. természettudományi 

 társulatnál (1886 jamaár) pályadíjat nyert. Addig is, míg e hosszabb dolgozat külön 

 megjelenik, szerző kérésére tapasztalásainak fősummáját ez előljáró közlésben szí- 

 vesen közreadjuk. A szerk. 



