86 



kocsanyúak és a kocsányok csúcsain helyezvék el az 1-4 rM szálú porto- 

 kok melyek ket felökl.en 2-2 rekeszüek és igen kifejlett eresztéknek. 

 A portokük hosszant s inkább oldalt mint befelé nyünak. 



A hímvirágok közt a vaczkon ágatlan vagy 1-2 águ szörok elszórtan 

 jelennek meg s vagy olyan hossznak mint a virágok vagy hosszabbak. A him- 

 virágzati tengely lapult, átmetszése többé-kevésbé kerülék alakn s felfele 



mindinkább hegyesedik. . , .i i 



A hímvirág-dudorok a növii'ág-dudorokat megelőzőleg jelentkeznek 

 a hímvirágzati ízeken acropetalis sorrendben, ugy azonban, hogy az első 

 sorban mutatkozó dudorok közt maradt szabad tereken lassanként még uj 

 dudorok is képeztetnek — s ezek közt képződnek minden szabályosság nél- 

 kül a szőrökké fejlődő kisebb dudorok, a melyekből kifejlődő szőröket csak 

 mint már eredeti jellegüket elvesztett képleteket lehet tekintetbe venni s 

 ezért egyszerűen a vaczok szőrözetének tartom. 



A hímvirág-dudorok bizonyos nagyság elérése után kerületükön 3—4 

 karély alakul, de ugy, hogy csúcsuk középső része érintetlen marad. Ezen 

 karélyok lassanként felfelé növekednek, megnyúlnak s a porzók kezdeteit 

 szolgáltatják ; fejlődésüknek már igen korai állapotában elkülönülnek a por- 

 szál — és portok — részére. 



Poi-tok 1—4 s felette ritkán 5 szokott lenni. A portokok számában 

 lévő ezen változatosság a dudorok sűrű jelentkezésének következménye, mely- 

 nél az eg}Tnásra gyakorolt nyomás következtében úgy a hím virág- dudorok 

 összenövése, valamint egyes portokok elnyomatás által való elsatnyulása 

 lehetségessé válik. így a sokáig tengelyképletnek tartott egy portokú hím- 

 virág sem egy éh, mint oly hímvirág, melynél a fejlődő dudor karély ai egynek 

 kivételével elnyomatás vagy esetleg más ok miatt elsatnyultak. Összenőtt 

 portokokra pedig igen gyakran akadhatni. 



A portokoknál a fejlődő pollen anya-sejteken kívül — melyekből egyes 

 fajoknál négyes más fajoknál egyes pollenszemcsék fejlődnek — találunk két 

 lapos s a portok szélességében nyúlt sejtekből álló szönyegréteget, azután ezen- 

 kívül a vastagodott falu nyitó sejtréteget s végre pedig az epidermisböl álló 

 portok falat. A rekeszek közt van az ereszték szövete, melyben igen sok 

 raphid tartó sejtet találunk. A jDollenszemcséknél, akár négyesével akár egye- 

 sével legyenek is, mindig jól megkülönböztetni lehet az intinét s az exinét, 

 mely utóbbinak rövid, pálczikás vastagodása is kivehető. A kilépési folt — 

 minden szemcsén egy-egy — hosszúkás hasíték alakú. 



A nővirágzat szártagja már igen korán megnyúlik s az alatt míg a 

 hímvn-ágzat dudorai jelentkeznek s az összes hímvirágzati ízeket ellepik — 

 hengeressé váHk ; a felső elenyészően csekély szártagrész kivételével felülete 

 kissé kiemelkedik s alkotja a növü'ágzat vaczkát, melyen dudorok nem telje- 

 sen egyenletes basipetalis sorrendben alakulnak és pedig kétfélék : kisebbek 

 és nagvobbak. 



