89 



mag középső tengelyi részét : a hosszúkás csira foglalja el. Legjobban figyel- 

 hető meg az • endospermium, míg a kis sejtü s vékonyfalú perispermium 

 csak mikroskopi vizsgálatnál s különösen festés által tűnik fel. 



A perismermium, a csira-de leginkább az endospermium sejtekben az 

 aleuron szemcsék, valamint a sejtmag vizsgálata felette nehéz a sejtüregek- 

 nek aleuron s más alkatrészekkel való túltömöttsége miatt. Mégis annyit ész- 

 lelhettem, hogy a sejtmag nem tűnik el, bár határozottan nem vehető ki s csak 

 festés után lehet mintegy következtetni jelenlétére, továl)bá hogy az aleuron 

 szemcsékben — melyek csoportosak — de kivált kristalloidokban jelenik 

 meg, melyek külső alakjuk után Ítélve a hatszöges rendszerbe tartoznak, végre 

 pedig hogy kivált a perispermium és a csírasejtekben keményítő szemcsék 

 is, bár gyéren, előfordulnak, de ezek felette aprók. 



A csírázásnál kevéssel a vízbejutás után a termésliéj fala a legtöbb 

 fajnál feljjattan, a növekedő csira, illetve a megnyúló sziklevél előre tolva a 

 gyököcskét félre tolja a magfedöt s kinyitván, az egyik végével a magburokból 

 hosszan megnyúlik. A gyököcske gyökszálakat hozván létre s bizonyos gör- 

 bülések után a földbe jutván, a megnyúlt csirán a sziklevél hasítékábql igen 

 hamar kibújnak az első lomblevelek s egyúttal kevéssel ezek után a radíku- 

 lából a főgyökér is ; az első 1 — 2 lomblevél után mutatkozik a mellékgyökér 

 is. Végre a megerősödött növényke hosszura nyúlt sziklevele is felemelkedik 

 s a mag héját felemeli, megzöldül s a növényke egyik lomblevelét alkotja. 



A Sparganium nem (metynek a ramosum Huds. faja szolgált vizsgálati 

 anyagul) ugyanolyan viszonyok közt és ugyanolyan módon tenyészik és nő, 

 mint a Typha. Ennél is az egy évet élt meddő alacsony szár tenyésző kúpja 

 tavasz kezdeten megnyúlni kezd s a mint elérte nagyobb domborodását, a 

 közönséges lomblevelektől kevéssé eltérő alakú levelek hónaljában kis dudo- 

 rok jelennek meg. Ezen I-rendű dudorok fellépte tart mindaddig, míg a 

 későbbi virágzatoknak megfelelő összes dudorok létrejöttek. Ezután az alább 

 eső dudorok megnyúlnak s rajtok kis murvalevélkék hónaljában jelennek 

 meg a Il-rendü dudorok. A mint ezen Il-rendű dudorok bizonyos nagyra 

 nőttek, megindul a főtengelyen álló legalsó dudoron is a nővirág-dudorok 

 alakulása, ugyanily dudorok alakulnak a felette álló 2 — 3 I-rendü dudoron. 

 tí csak azután jelennek meg ugy az I-rendű tengely felsőbb dudorain a hím- 

 virág- dudorok, valamint ezekkel együtt a Il-rendű tengelyek alsó dudorán 

 a nővirág-dudorok, végre pedig a Il-rendű tengelyek csúcsához közel álló 

 dudorokon a hímvirág-dudorok. Vagyis az I-rendű dudorok acropetalis sor- 

 rendben lépnek fel s ezeken arcopetalis sorrendben következve jelennek meg 

 igen csekély emelkedésű csavarvonalban, ugyancsak acropetalis sorrendben 

 a hím- és nővirág-dudorok. A későbbi fejlődés folyamán azonban a csúcson 

 álló virág dudorok fejlődhetnek ki erősebben, mert legkisebb nyomásnak 

 vannak kitéve, ellenben az alantabb állók ugy a murvák, mint az alsó leve- 

 lek által erősen nyomatnak. Ezen nyomás következteben a fejlődés kezdetén 



