hámsejtek leghosszabbak a középbélbeii, valamint rövideljbek a vastagljól- 

 ben s a végbélben, a hol folyton alacsonyodva, majdnem köbalakú sejtekben 

 végződnek. A következő táblázat szolgáljon a tápláló cső különbíizt) helyein 

 lévő hámsejtek nagyságának és változatosságának megértésére. 



A hámsejtek plasmája mindenütt szemcsés, melyek alakja, de különö- 

 sennagysága igen különböző. Legtöbb esetlien olyan kicsinyek, hogy (iOO- szoros 

 nagyításnál csak finom pontonként látszanak. Elhelyezésükben, egymáshoz 

 való viszonyukban valami rendszert semmiféle kezelés mellett sem voltam 

 képes látni. 



A hámsejtek legjobban tanulmányozható része a mag, mely luemato- 

 xylennel megfestve, mindig élesen s világosan látható. Alakja nem sok módo- 

 sulattal bír, gömbtől egészen a kerülékig változhatik, azonban orsó-alaku 

 sohasem lesz. Az egész tápláló csőben (V. tábla, 1 2. és 1 :}. ábra) feltűnően 

 tülképzödtek, minél fogva a szomszédos sejtek magjaihoz oly közel állanak, 

 hogy az átmetszett bélcső falában magfűzérnek látszanak. Nagyságuk és 

 alakjuk azonban nem módosul a tápláló cső különböző részeiben a sejtnagy- 

 ság arányában. Legnagyol)li átmérc)jük i — 6 |x közt váltakozik, l'endesen a 

 sejt hossztengelyének közepén foglalnak helyet, de azért nem ritkán a sejt 

 külső vagy belső végéhez közelednek, vagy a hossztengelyen kívül c>sve az 

 oldalfalhoz szorulnak. 



A sejtmagban találuidi rcndestai egy, középen álló — vagy ket — 

 akkora kerülékes mag két pólusához közel fekvő, gömbölyded, igen fénylő és 



