119 



ellenben valamivel nagyobbak, egymásra gyakorolt nyomás következtében 

 szabálytalan alakú sejtfaluk nagyobb üreget foglal be, melynek közepén ül 

 a nagy mag. Magjok szintén túlképzödött, többnyire rövid kerülékes, nagyobi) 

 számú magtestecskékkel s gyakran még magcsapouttal is. A durványosan 

 szemcsés képlö a sejtek nagy magjai körül összegömbölyödve csoportosul és 

 közte meg az anyafal között fenmaradó hézagot az elválasztott folyadék 

 tölti ki. 



Az egyes sejtek nem oly lialványszíntiek, puffadtabbak, falaik nincse- 

 nek oly szorosan egymás mellett, miért is köztük kisebb-nagyobb hézagokat, 

 üregeket lehet találni. Felosmiumsav nem festi meg oly erősen, jódoldat 

 ellenben e sejteket magjokkal együtt sárgásbarnára színezi. 



Mindenesetre ezek elég fontos okok és szövettani különbségek an'a 

 nézve, hogy a mirigyeket alkotó sejteket két csoportba oszszuk. A belső sej- 

 tek kis üreget zárnak maguk közébe, a mely üreg a mirigy kivezető helyén 

 mindinkább kiszélesedik. A mirigy rövid kivezető csőbe megy át, a mely 

 a táplálócsö izomrétegét átfúrja s a hámsejtek közt, a kitin-hártyán az emlí- 

 tett gömbformátiókban végződik. A mirigyeket kiváló nagy számban tracheák 

 hálózzák körül, a melyek finomabb és finomabb ágakra oszolva, a külső 

 határhártyán érnek véget, míg más ágaik az izmok közé hatolnak. Az eg\'es 

 mirigyek belsejébe azonban soha sem mennek be, legalább lefutásukban csak 

 a határhártyáig voltam képes követni azokat. 



Ezen szerkezetből világosan láthatjuk, hogy egyszerű tömlős mirigygyei 

 van dolgunk, a melyen kívülről befelé menve a következő rétegeket külön- 

 böztetjük meg : 



1. külső laza kötőszöveti hártyát (membrana externa), 



2. belső alkatnélküli hártyát (membr, propria s. membr. interna), 



3. a külső epithel-sejtsort, 



4. a mirigy-sejtcsoportot és 



5. a centralis ürességet, az elválasztott anyag befogadására és kiveze- 

 tésére. 



Ismervén e mirigyek szövet- s boncztani szerkezetét, vizsgáljuk meg 

 váladékát és kutassuk hatását élettani szempontból különböző anyagok, neve- 

 zetesen keményítő, fehérnye és zsírok irányában. E czélra több Hydrophilus 

 középbelét kivettem, apró darabokra vagdalva, kevés destilált vizet adtam 

 hozzá s állni hagytam, vagy Plateau módszere szerint még langyos meU^gí- 

 tésnek (20° C.) tettem ki. Azután átszűrve, a kapott folyadék lakmuspapirra 

 befolyással nincs, tehát közönyös kémhatású. 



1. Ha most ehhez a folyadékhoz szénhydrát- vegyületet pl. lisztet vagy 

 keményítőt teszünk és huzamosabb ideig állni hagyjuk, úgy körülbelül egy 

 óra múlva a TKOMMER-féle czukorpróbát eszközölhetjük. 



± Ha veszünk marhavérböl nyert és alkoholban eonservált fibrint és 

 apró darabokra tépve, több óráig hagyjuk állni a vizsgálandó folyadékban — 



