no 



akkor huzamosabb idő elteltével észreveszszük, hogy a betett fibrin-darabok 

 eltűnnek vagj^is a mirigyek váladékában felolvadtak. Ismételve a kísérletet, 

 ugyanaz történik. Látni való tehát, hogy a fehérnye-anyagokat — mint a 

 peptonpróba is mutatta — peptonná változtatta át. 



3. Ha a középbél mirigyeinek váladékához pár csepp zsirt, pl. tábla- 

 olajat vagy tejet adunk s azzal jól összerázzuk, akkor igen finom fejetet 

 kapunk, mely elég alacsony hőfok mellett rövid idö múlva megzavarodik és 

 felbomlik vagyis a közönyös zsírokat zsírsavakra és glycerinre bontotta fel. 



E három kísérletiéi világosan megállapítottam, hogy a nevezett miri- 

 qifch oly anyagot választanak ki, a mely a hasmjáhnirigy váladékához hasonló 

 és az epe szerepét is teljesíti, vagyis mind a keményítőre, mind a fehérnyékre, 

 mind pedig a zsirokra hatással hir. Váladékuk ennélfogva tca-tabnaz : 



1. oly anyagot, mely a keményítőt szóíó'czvkoi rá változtatja ; 



2. oly vegyületet, mely a megalvadt fehérnyét feloldani képes és végre 



3. olyat, mely a közönyös zsírokat zsírsavakra és glycerinre bontja. 

 Végre ha a váladékhoz ammóniát is adunk, akkor különböző alakú 



kristalloid csoportozatok támadnak. Ezek majd horog-alakuak, majd csillago- 

 sak vagy egyszerű táblácskák. E kristalloidok általában igen nehezen oldód- 

 nak savakban, oldhatlanok alkaliás folyadékokban, épúgy konyhasó -oldatban 

 vagy más indifferens folyadékban, nevezetesen alkoholban és vizben. A meleg 

 iránt való ellentálló hatásokból, jóddal való nem festhetöségökböl és chloram- 

 monia iránj'ában tanúsított magatartásokból gyaníthatjuk, hogy a nevezett 

 kristályok ammonium magnésium phosphátból állanak. Ámde ezen kristá- 

 lyok a hasnyálmirigyek váladékánál is ammonia hozzáadása által elöálla- 

 nak és így még egy okkal több, hogy a Hydrophilus tápláló csöve mirigyei- 

 nek váladékát a hasnyálmirigy váladékával megegyezőnek tartsam. 



Ilyen szerkezetű és működésű mirigyek vannak az œsophagustol kezdve 

 egészen az utóbélig, a Malpighi- edények beömlési helyéig. Sajátságos, hogy 

 a mint a nevezett szervek a tápláló csőbe ömlenek, a mirigyek azonnal meg- 

 szűnnek, így tehát az utótápláló cső szerkezete igen lényegesen eltér a közép- 

 hél szövettani alkatától, inert benne sem mirigyek, sem egyes különálló mirigy- 

 sejtek nem fordulnak elő és igy Gegenbaur, ^^ Grcdwr ^^' nézetéhez csatlakozom, 

 hogy az utóbél jelen esetben is kiválóan csak mechanikai működéssel hír. 

 Hasonlóan Plateau ^' is e nézetnek hódol, mert ő sem volt képes különféle 

 rovarok utóbelében mirigy sej tekét találni. 



NussBAi'M ellenben az utóbélnek az emésztésben még némi szerepet is 

 tulajdonít. 



A tápláló cső második rétegét az izomréteg képezi (V. tábla, 12. és 13. 

 ábra), a mely a tápláló csőfalában szintén folyton egészet képez és hasonlóan 



'^' Gegenbaur : Grundriss cl. vergl. Anatomie p. 185. 

 ^^ Grabee: Die Insecten I. Theil p. 310. 



