C. Winkleri, Hal., Congeria Zsigmondyi Hal., C. cfr. Czjzeki, M. Hörn., 

 Pisidium priscum, Eichw., Melanopsis sp. és Lymnaeus vebitinus, Desh. 

 társaságában található. 



Nikôlmcz pedig Fehértemplomtól északkeletre, a Néra és Vicsinik patak 

 közti dombháton túl, a Vicsinik patak völgyében fekszik. A helységet átszelő 

 vízmosásban többe-kevésbbe agyagos, sárga, kékes színű quarczhomok réte- 

 gek tárattak fel s ezekből gyűjtöttem a jól megtartott kövületeket. Az innét 

 származó faimában az új alakot Gardiumtcffulatum, Hal., C. inirocosta- 

 tam, Hal., (7. cf. Mayeri, M. Höen., Congeria Partschi, Czjz., C. Czjzeki, 

 M. HöRN., Planorhis sp., Lymnaeus velutiniis, Desh. társaságában találtam. 



Mindkét helyiségen a Magyar Tudományos Akadémia Mathem. és Term- 

 tud. Állandó Bizottságának támogatása folytán sokat gyűjtöttem, a mely 

 körülményt köszönettel felemlíteni itt is kötelességemnek ismerem, 



A czímben nevezett új alak ismertetése ezek után a következő. 



CAEDIUM (ADACNA) PSEUDO-SUESSI, nov. form. 



VI. tábla, i — 5. ábra. 



1882., Cardium Snem, Barb, — Halaváts Gy. Őslénytani adatok Dólmagyarország 

 neogén korú üledékei faunájának ismeretéhez. I. A langenfeldi pontiisi korú 

 faima. (A in. kir, földtani intézet évkönyve, VI. köt. I,ô0, 1. XIV. táb. 6 — S. ábra.). 



Teknöje tojásdad, domború, kissé tátongó. Mellső részen lekerített, 

 hátul ferdén lemetszve. Gyengén kifejlődött búbja kissé betekerődzött s a 

 középvonaltól kissé a mellső oldal felé tolatott. A teknő felszínét 20 — 25 

 (leggyakrabban 21) lapos félkör alakú, a borda szélességét megközelítő lapos 

 terek által elválasztott borda díszíti. A bordák azonban nem mind egyfor- 

 mán vastagok ; megkülönböztethetünk köztük ugyanis vastagabb és vékonyabb 

 bordákat. A vastagabb bordákat, főleg a búb táján, de egész hosszukban is 

 tüskék díszítik, míg a vékonyabbak simák. A búbtól a héj hátsó részéhez 

 húzódó vastagabb borda élt formál s példányaim közt ez a legtüskésebb. 

 Ezután 3, 4, 5 vékonyabb borda következik, majd ismét egy vastagabb, tüs- 

 kékkel díszített borda. — Erre 2—3 vékonyabb, egy vastagabb, ismét 2 — 3 

 vékonyabb, egy vastagabb, majd 3—4 vékonyabb s egy vastagabb tüskés 

 borda következik úgy, hogy összesen 5 vastagabb és tüskével díszített borda 

 észlelhető. A hátsó tátongó részen átlag 6, fonálszerű vékony borda jelent- 

 kezik. Hullámos sűrűn álló növési vonalak keresztezik még ezen felül a bor- 

 dákat és köztereket. A teknő belseje az alsó szélen, a bordáknak megfelelően 

 csatornás, mely csatornák azonban csak a köpeny-benyomatig terjednek 

 mélyebben, azontúl sekélyebbekké váhiak. Izombenyomatai sekélyek, köpeny- 

 benyomata a hátulsó részen gyengén beszögehik. Zára egy durványos közép- 

 s két léczalakú oldalfogból áll. 



