134 



A végrész eg>'ik oldalán ül a puha, hártyás és tinoni hegybe átmenő spermo- 

 phorum (0/.), belső feliiletén kanálszerűén kivájt, külső domború felülete pedig 

 ripacsos, ránczos. A belső oldali kivájásának széle kemény és éles, kétszer öblö- 

 sen kivágott és egy-egy ily kivágás oly széles, hogy efßi pókfonal azon épen 

 áthúzható volna. A kanálszerű kivájásból barázda, n^átott csatorna vezet a finom 

 hegy végéig (6. m), mely épen bele illik a női ivarszervnél az ondótartóba 

 vezető cső nyilasába. 



A hólyagon (pulvinar elasticum) átfut egy H-szoros illetőleg 4-szeres 

 csavarmenetben fekvő * hosszú sötétbarna chitincső, mely a csónakizben 

 (cyml)inus) levő mirigy kivezetöje. E mirigy hosszúkás, tömlő-alakú és a 

 csónakizben levő izmok által, vagy talán a hólyag belapitása által megnyomva, 

 váladékát a hosszú csövön át kiüríti, mely azért oly vastag falú, mert a 

 hólyag behúzva, összeránczolva puhafalú csövet könnyen összeszorítana. Ezen 

 cső a végiz alapi részén keresztülhaladva a spermophorum mellett álló 

 vékony kampó-alakú képlet (G n) hegyében nyílik, mely szintén jól beleillik 

 a nőstény ondótartó csőjébe, mint a spermophorum hegye. Ezeken kívül más 

 részek is (6 o, p) ülnek még a chitinhólyag körül, melyek azonban csak a női 

 zár megfogására és odatajjadására szolgálnak. 



Meg vannak-e mindezen részeknek megfelelő részek a nőstény tapoga- 

 tóján is ? Hogy erre felelhessek, el kell térnem a pók lábainak alkotására. 

 A tapogatók, különösen a nősténynél, megtartották nagyrészben eredeti alak- 

 jukat, megőrizték a hasonlatosságot a járólábakkal. A járólábak az Epeira 

 diadematánál ép úgy mint valamennyi nálunk előforduló valódi póknál 8 

 ízből állanak, habár a nyolczadikat kicsinységénél fogva rendesen figyelmen 

 kívül hagyták és így tévesen mint 7 ízből alkotottnak írták le. Csak Brandt 

 és Eatzeburg művében (Medizinische Zoologie) találtam megemlítve a nyol- 

 czadik ízt ; különben külföldi pókoknál e nyolczadik íz néha igen nagy (Hersílía- 

 féléknél). Ezen izek közül tehát 7 már ismeretes (coxa, trochanter, femur, genu, 

 tibia, tarsus és metatarsus), a nyolczadik az igen apró karomiz, mely a keresz- 

 tespóknál a különmozgatható sámjakarmot és a két fésűs karmot viseli és a 

 7-ik íz egy mélyedésélje van behúzva, a miért ahg látható, daczára annak, hogy 

 kivehetően válik el ettől, külön ízülettel és izmokkal bír ; egész fiatal, épen 

 kibujt állatoknál tűnik elő jól e nyolczadik íz, majdnem akkora, mint a hete- 

 dik. A nőstény tapogatójánál ezen ízek kisebbített alakban megvannak szinte, 

 csakhogy a hatodik és hetedik egymással összeforrt ós a nyolczadik a páratlan 

 fésűs karom alapjává satnyult el annyira, hogy már külön íznek tekinteni 

 nem lehet ; embryóknál figyelemmel kisérve e visszafejlődés egész menete 

 szépen követhető. A hímeknél a tapogató kezdetben ép oly alkotással bír, 

 8 ízből áll, mint a nősténynél ; azért az egész fiatal hímet és nőstényt egy- 



- Ha a hólyag be vau húzva e cső 4-8zeresen csavarodik, de ha a hólyag 

 kifejtése következtében meghosszabbodik a cső, egyik csavarmenete kiegyenesedik. 



