13fi 



megkísért mindent és mégis kénytelen néha órákig is elvárni, míg a nőstény 

 a közeledését megengedi. 



Bár hogy jártam utána, a koronás keresztespóknál az ondó felvételét 

 nem tudtam meglesni soha, de hiszem, hogy hasonló módon történik, mert 

 közvetlen az ivarnyilásáról fel nem veheti az ondót a hím tapogatójával ennek 

 rövidsége miatt. Párzás közhen fogott hím tapogatóját megvizsgálva követ- 

 kezőket találtam : a tapogató minden része száraz volt, ondó csakis a sper- 

 mophorum kanálszerű kivájásában fordult elő ; az ondó sűrű, fehér, vizzel 

 nehezen keveredett, de azzal kevéssé hígítva számtalan spermatozái élénk 

 mozgásba jöttek, mi később ismét megszűnt. Azon tény, hogy csakis a sper- 

 mophorum kivájásában volt ondó és a többi rész mind száraz maradt, arra 

 enged következtetni, hogy csakis a spermophorum jő érintkezésbe az ondóval. 

 De miképen jutott az ondó reá, azt nem mondhatom, igen valószínűnek tar- 

 tom azonl)an azt, hogy az Epeira diademata hímje, hasonlóan a Menge által 

 leú't fajokhoz, fonalra üríti ondóját és azután a spermophorummal fölveszi, 

 mire ezen ízt alakjánál fogva is igen jól használhatja, mert mint említettem 

 a kanálszerű mélyedése széle éles és két öblös kivágással bír, ha egy ily kivá- 

 gást az ondóval megterhelt fonalra alkalmaza és azon végig huza, épen 

 besöpri az ondót, mi ennek sűrűségénél fogva könnyen lehetséges. 



Ha a párzás ideje bekövetkezett és a hím tapogatóját ondóval ellátta, a 

 nőstények fölkeresésére indul. A párzás szeptember közepén kezdődik és tart 

 október közepéig is. Több szerző említi, hogy már július végén vagy augusz- 

 tusban folynék a párzás ; ezen időben én soha sem találtam párzásban levő 

 Epeira diadematát, sőt augusztus elején fogott hímek közül egy-kettőt meg- 

 vizsgálva, ivarszerveik, főleg párzási szerveik, éretlenek voltak még. A hímek 

 mindig kisebb számban fordulnak elő, mint a nősténj^ek ; a nőstények egyes 

 helyeken úgyszólva telepeket képeznek, például a Gellért-hegy déli oldalán 

 felvezető út mellett száz meg száz nőstény hálója van kifeszítve közvetlen 

 szomszédságban egymással, vagy a kerepesi temetőben, különösen ott hol a 

 fakeresztek a szegényebb sorsú elhunytak sírjait jelölik, minden fakereszten, 

 minden bokron, kóron egy-két keresztespók nőstény ütötte fel tanyáját alig 

 egy-két lépésnyire egymástól, ép úgy az Erzsébet-téren a kioszk jobb oldalán 

 levő kis fenyőfák csoportjában számtalan egész sötétszínű nőstény leskelődik 

 az ágak tűvelei között ülve. Ilyen telepeken hímeket egész szeptember köze- 

 péig soha sem találtam, de azután is csak legfölebb egy-kettőt, úgy hogy 

 egyszer a Gellért-hegy déh oldalán az emhtett helyen egy délutánon körül- 

 belől 100 nőstényt tudtam összegyűjteni és csak í2 hímet, miből világosan 

 látható, milyen túlsúlyban vannak a nőstények számra nézve. 



A párzásra érett hímek elhagyják magányos helyen, szegényesen össze- 

 font hálójukat és fölkeresik a nőstények telepét ; ott barangolva egyik-másik- 

 nál bekopogtatnak, míg végre olyat találnak, mely a közeledést megengedi. 

 A hím egy-egy márványkeblű nőstény hálója mellett pár napig is elvár, újra 



